# data[].attributes.headline
I dag skal vi arbejde med VR - Når vi ikke kan komme ud i praksis må praksis komme til os.

# data[].attributes.subject
I dag skal vi arbejde med VR - Når vi ikke kan komme ud i praksis må praksis komme til os.

# data[].attributes.attachment_link.title
TEMA Normalitet og afvigelse PÆD Kap ½10 og 11 (1)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Når statsministeren udskriver folketingsvalg næste gang, får en lille gruppe danskere formentlig lov til at stemme for første gang i danmarkshistorien. Et nyt lovforslag betyder nemlig, at blandt andre udviklingshæmmede borgere, der er under økonomisk og retlig værgemål, fremover får valgret til folketinget.

På Bofællesskab og Aktivitets- og læringstilbud Postens Vej i Brejning bor nogle af de borgere, som fremover kan få ret til at stemme. Og de er klar, når valget kommer. For her arbejdes der målrettet med medborgerskab.

Det var en frustreret kommentar fra en af beboerne, der i sin tid satte det hele i gang, fortæller forstander Hanne Frandsen:

- 'Jeg river min stemmeseddel i stykker, for jeg ved ikke, hvordan man stemmer'. Sådan sagde en beboer, og den kommentar kunne jeg simpelthen ikke sidde overhørig. For stemmeret er for alle borgere og noget helt særligt i et demokratisk samfund, hvor vi skal måles på, hvordan vi understøtter udsatte borgere, siger hun.

Stemmeboks til låns
Bostedet satte derfor et forløb i gang, der skulle ruste borgerne til at tage aktivt del i demokratiet. For retten til at stemme gør det ikke alene. Man skal også have forudsætningerne for at kunne stemme. For hvad gør man konkret, når man skal afgive sin stemme? Hvad står de enkelte politikere for? Og hvad kan man egentlig spørge dem om? Det havde borgerne behov for at blive klogere på.

Op til seneste kommunalvalg holdt Postens Vej derfor valgmøder i bofælleskabets café, hvor flere af de lokale kandidater mødte op for at svare på borgernes spørgsmål. Det blev også til besøg af en valgtilforordnet fra LEV, som viste, hvordan man konkret stemmer og fortalte om den hjælp, det er muligt at få i forbindelse med et valg.

Kommunen stillede en fysisk stemmeboks til rådighed, så borgerne kunne opleve, hvordan det foregår, når man går ind bag forhænget og sætter sit kryds på stemmesedlen.

Visuelle mærkesager
For at få et indblik i de politiske emner og partiernes synspunkter har beboerne arbejdet med ikoner. En hund for dyrevelfærd, en kørestol for handicapvenlighed, en jordklode for miljøet og andre visuelle symboler gør de politiske mærkesager lettere at afkode. Samtidig giver ikonerne beboere uden verbalt sprog mulighed for at give deres mening til kende ved at pege på de emner, som de lægger vægt på.

Og indsatsen har virket, fortæller Anette Bakkesen Buch, socialpædagog og stedfortræder på Postens Vej.

- Der er langt flere beboere nu, der bruger deres stemmeret. Så det har en effekt, at vi har lavet det, siger hun og understreger samtidig, at det kræver professionalisme fra personalet side.

- Som bosted skal vi naturligvis sørge for, at vi ikke påvirker beboerne partipolitisk. Og vi er fx meget opmærksomme på, at der er valgtilforordnede med inde i stemmeboksen, så vi ikke skydes i skoene, at vi har ført hånden, siger Annette Buch.

Fordi det i forvejen er en del af bostedets menneskesyn at være lyttende og anerkendende over for den enkeltes behov, så flugter opgaven med at ruste beboerne til fx at stemme fint med husets øvrige pædagogiske tilgang.

- Det gælder jo på lige fod med andre af de pædagogiske opgaver, at vi ikke skal påvirke og manipulere med borgerne, siger Anette Bakkesen Buch.

Indflydelse på hverdagen
Ét er valghandlinger til byråd og folketing. Noget andet er, hvordan man får indflydelse på sit eget liv - i nærdemokratiet og i borgerens hverdag.

Under mottoet 'Herre i eget hus - et liv i læring' arbejder bostedet systematisk med at udvikle og understøtte borgernes medbestemmelse i dagligdagen, forklarer Annette Buch. Derfor har en række af beboerne været på kursus i medborgerskab og demokrati.

Kurset i medborgerskab har Postens Vej være med til at udvikle sammen med en række andre beskæftigelses- og aktivitetstilbud samt Socialstyrelsen. Det er udviklet, så personalet selv kan stå for undervisningen uden videre forudsætninger. Og det er der en vigtig pointe i, forklarer cand.pæd. Janina Gaarde Rasmussen, som er specialkonsulent i Socialstyrelsen og selv har en baggrund som socialpædagog.

- Det er jo personalet, der kender borgerne og ved, hvordan de bedst kan undervise dem. Desuden skal den viden og de færdigheder, borgerne opnår, gerne virke udenfor kurset og bruges i dagligdagen. Og her spiller personalet en helt central rolle, siger Janina Gaarde Rasmussen.

# data[].attributes.attachment_link.title
Gode råd i arbejdet med udviklingshæmmede og demokrati

# data[].attributes.attachment_link.description
Udviklingshæmmede har demokratiske rettigheder på lige fod med alle andre borgere, men kan have brug for støtte til at udnytte medborgerskabet. Bostedet Postens Vej har gode, konkrete erfaringer med den pædagogiske opgave i at understøtte medbestemmelse og indflydelse i beboernes eget liv

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Må man som socialpædagog fastholde en udviklingshæmmet borger, hvis vedkommende ødelægger alt inventaret på sit værelse, eller er det en indgriben i borgerens selvbestemmelse? Den slags situationer er ofte blevet diskuteret som et tåget juridisk grænseland for socialpædagoger.

Men med ændringerne af reglerne for magtanvendelse på socialområdet, som Folketinget vedtog endeligt i dag, sikres en større klarhed om, hvordan man som personale må benytte magt overfor borgere med varigt nedsat psykisk funktionsevne.

For der er brug for, at reglerne ændres, så personalet har de bedst mulige rammer for at sikre omsorgen over for de borgere, de har ansvaret for at passe på, lyder budskadet i den politiske aftale fra efteråret, som lå til grund for dagens afstemning i Folketinget.

En aftale, der dengang blev mødt med tilfredshed fra Socialpædagogernes næstformand Marie Sonne, da Socialpædagogerne længe har kæmpet for klarere regler for deres medlemmer:

- Der er skabt klarere og mere gennemskuelige regler for personalet, hvilket er med til at sikre, at der ikke bliver lavet ulovlige magtanvendelser i hverdagen. Det styrker borgernes retssikkerhed og er med til at give tryghed og et bedre arbejdsmiljø for vores medlemmer.

Marie Sonne understregede dog, at magtanvendelse aldrig kan blive et redskab i sig selv, da det ikke må erstatte socialpædagogiske indsatser:

- Det er en glidebane at tale om magtanvendelse isoleret set. For magtanvendelse - og også de nye tiltag - giver kun mening i sammenhæng med en socialpædagogisk faglighed og indsats. Ellers risikerer vi, at det bliver 'redskabet'.

De nye regler træder i kraft fra årsskiftet, men hvad betyder de helt præcist, og hvornår er de relevante i din hverdag? Det kan du blive klogere på her:
- En borger er ved en fejl gået ind i en anden borgers bolig. Jeg forklarer vedkommende, at han er gået forkert, lægger armene om skuldrene på ham og følger ham ud. Skal jeg registrere episoden til de relevante myndigheder?

Nej, med revisionen af magtanvendelsesreglerne har politikerne tilføjet en ny, klar hjemmel til, at personalet på et botilbud eller plejecenter kan anvende fysisk guidning af borgere som led i den daglige omsorg - og for at sikre tryghed og trivsel på stedet. Fysisk guidning, som fx at følge borgeren ud af et rum, kan ske af hensyn til borgeren selv, af hensyn til en anden borger eller af hensyn til fællesskabet på stedet. Det er kort sagt en form for omsorgshandling og har altså ikke karakter af magtanvendelse og skal derfor ikke registreres. Der må dog ikke ske fastholdelse i forbindelse med fysisk guidning.

- Jeg møder en borger, der er begyndt at ødelægge inventaret på sit værelse, og vedkommende reagerer ikke på mine opfordringer om at stoppe. Må jeg fysisk forhindre ham i at fortsætte?

Ja, med de nye magtanvendelsesregler, er der skabt hjemmel til, at du som personale kan gribe akut ind med kortvarig fastholdelse eller ved at føre personen væk fra situationen, hvis det er nødvendigt for at undgå væsentlig ødelæggelse af indbo eller andre værdier. Indgrebene skal du registrere og indberette til din leder, som skal sende indberetningen videre til kommunen og socialtilsynet.
- En borger forlader gentagne gange sin bolig og risikerer at udsætte sig selv eller andre for fare. Må jeg låse yderdørene eller sikre vinduerne i vedkommendes hjem uden at søge om tilladelse?
Nej, den beslutning må du ikke selv træffe. Men med de nye regler kan kommunalbestyrelsen nu træffe afgørelse om, at aflåsning bliver tilladt. Får I tilladelse til at sikre eller låse døre, gælder det dog kun yderdørene til beboerens egen bolig - altså terrassedøre, altandøre, havelåger og lignende. Det er altså fortsat ikke tilladt at aflåse døre mellem borgerens bolig og botilbuddets indendørs arealer. Der skal altid være mindst en uaflåst dør i den enkelte borgers bolig.

Hvis du arbejder med borgere, der har en erhvervet og fremadskridende mental svækkelse som fx demens, bliver det med de nye regler tilladt at anvende tryghedsskabende velfærdsteknologi som ringemåtter mv. uden forudgående afgørelse fra kommunen. Men borgeren, værgen eller fremtidsfuldmægtigen skal informeres på forhånd.
-En borger har meget uro i kroppen og falder ofte ud af sin seng om natten. Må vi installere ringemåtter på gulvet i borgerens hjem?

-Ja, tryghedsskabende velfærdsteknologi som fx ringemåtter, kan anvendes, men det kræver, at I får tilladelse fra kommunen. Anvendelsen skal dog altid ske ud fra et formål om at sikre tryghed, omsorg, værdighed eller sikkerhed, og må derfor ikke bruges til at erstatte socialpædagogiske indsatser eller personaleressourcer.

- En borger har gentagne gange forladt sin bolig. Må vi installere en GPS i vedkommendes tøj uden at søge om tilladelse?

Nej, det kræver også en kommunal afgørelse.

Men hvis du arbejder med borgere, der har en erhvervet og fremadskridende mental svækkelse som fx demens, bliver det dog med de nye regler tilladt at anvende tryghedsskabende velfærdsteknologi som fx ringemåtter uden forudgående afgørelse fra kommunen. Borgeren, værgen eller fremtidsfuldmægtigen skal dog informeres om det inden.

- Tandbørstningen af en specifik borger udvikler sig til en kamp, fordi borgeren modsætter sig. Må jeg fastholde borgeren for at gennemføre tandbørstningen?

Ja, de nye regler tillader, at du kortvarigt må fastholde borgeren i en personlig hygiejnesituation, som fx under tandbørstning, uden forudgående tilladelse første gang, behovet opstår. Men når episoden er overstået, skal du registrere og indberette den til din leder, som skal sende indberetningen videre til kommunen og socialtilsynet. Hvis lederen vurderer, at behovet for kortvarig fastholdelse kan opstå igen, skal hun søge om tilladelse hos kommunalbestyrelsen, der kan give tilladelse om kortvarig fastholdelse af den pågældende borger under personlige hygiejnesituationer i op til 12 måneder.

# data[].attributes.attachment_link.description
De nye regler for magtanvendelse, der blev vedtaget af Folketinget i dag, skaber større klarhed om, hvornår og hvordan man må benytte magt overfor voksne borgere med varig nedsat psykisk funktionsevne. Læs med her og bliv klogere på, hvad de nye regler betyder for dig

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mønstret gentager sig - dag efter dag.

Men siden sin første dag på jobbet har Kurt Berthelsen, en ung nyuddannet socialpædagog, undret sig over rutinen.

- Hvorfor spiste de åndssvage i en kantine adskilt fra personalets, og hvorfor fik de ikke lov til at lave deres egen mad og købe ind til det, spurgte han.

Men det var 'systemet' ikke indrettet til, fik han at vide.

Genbrug: Henrik Lauritz Corneliussen brækker gamle træpaller op, som siden bliver til møbler.

Ølgod, en sommerdag i 2019:
Snakken bølger frem og tilbage over de medbragte madpakker i frokoststuen på Samstyrken Energivej. Borgerne sidder ved små borde og spiser, mens personalet har indtaget et bord ved siden af.

Det er ikke tilfældigt, fortæller socialpædagog Charlotte Petersen. Hun er afdelingsleder for Samstyrkens beskæftigelsestilbud under Varde Kommune, der bl.a. dækker værkstedet i Ølgods industrikvarter.

- Borgerne skaber nemmere relationer til hinanden, når de får mulighed for at sidde sammen og spise. For så er det ikke os som personale, der definerer samtalerne.

Kurt Berthelsen, der i dag er centerleder for Samstyrken, stikker hovedet ind i frokoststuen og vinker til forsamlingen.

- Frokosten her er fagligt begrundet. Det er måske den vigtigste forskel på før og nu, siger han.

Et kvarters tid senere er frokosten slut. En slank mand i 50'erne kommer bærende på en bunke brædder i retning mod en stor savebænk på græsset udenfor værkstedet. Det er Henrik Lauritz Corneliussen, som bor i et botilbud - og benytter sig af Samstyrkens beskæftigelsestilbud.

De brædder, han nu lægger ved siden af savebænken, kommer fra gamle opsplittede træpaller - og bliver siden til møbler og hyldesystemer eller indgår i dekorationer, der kan pynte i hjemmet. Varerne bliver solgt af borgere i Samstyrkens butik på Ølgod Torv.

Henrik Lauritz Corneliussen kan godt lide at arbejde med træ - men han kan mere end det, tilføjer han.

- Hver torsdag arbejder jeg i en herretøjsbutik i Ølgod by, og der går det altså ikke, at jeg møder op i det her tøj, siger han og peger ned på sine savsmuldsdækkede arbejdsshort med værktøj hængende i bæltet.

- Der skal jeg være velklædt. Men jeg skal også være ordentlig, høflig og imødekommende - for der kommer jo kunder!

- Idéen med værkstedet her er netop, at borgerne med tiden kan supplere eller helt erstatte arbejdet med jobs i det almene erhvervsliv i det omfang, det er muligt for dem, tilføjer Charlotte Petersen.

Dobbeltjobber: Henrik Lauritz Corneliussen arbejder både i Samstyrkens værksted i Ølgod og i en lokal herretøjsbutik.

De degenererede
I dag tager Henrik Lauritz Corneliussen og flere andre af hans kolleger selv turen fra deres botilbud til arbejde på cykel eller gåben, og hos Samstyrken får de tilbud om beskæftigelse inden for de rammer, der passer til deres behov. Men op til midten af 1900-tallet var det noget nær utænkeligt, at dem, man i dag kalder borgere med udviklingshæmning, fik muligheden for at arbejde udenfor centralinstitutionernes mure - eller i det almene erhvervsliv, fortæller Henning Jahn, formand for Dansk Forsorgshistorisk Museum og pensioneret socialpædagog.

- Datidens åndssvage udgjorde ikke bare en belastning, men en trussel for samfundet. Man anskuede dem som degenererede individer med dårlige arveanlæg, der for alt i verden ikke skulle føres videre.

Samfundets syn på åndssvage begynder først for alvor at vende, da en ny åndssvagelov blev indført for 60 år siden.

En lov, der byggede på embedsmanden Niels Erik Bank-Mikkelsens idé om et normaliseringsprincip.

- Princippet baserede sig på et ideal om at sikre åndssvage en tilværelse så nær det normale som muligt. Og det får bl.a. betydning for den personalesammensætning, der kom i den nye åndssvageforsorg, man oprettede i forbindelse med loven, og som Bank-Mikkelsen blev forsorgschef for, fortæller Henning Jahn.

For gradvist bliver personalet bedre uddannet. Først som omsorgsassistenter, der siden suppleres af pædagogisk personale.

- Personaleudskiftningen tager for alvor fart, da de socialpædagogiske seminarier skyder op rundt i landet i løbet af 70'erne, hvor de første socialpædagoger og omsorgsassistenter også begynder at overtage ledelsesposterne, siger Henning Jahn.

En bombe af porcelæn
Det var tankerne om normalisering og ligeværd og en generel modvilje mod centralinstititutionernes opbygning som et afsondret parallelsamfund, der fik den unge Kurt Berthelsen og hans kolleger til at gå i rette med de gamle vaner på Ribelund. For selvom Åndssvageforsorgen officielt blev nedlagt i 1980, skete forandringen ikke fra den ene dag til den anden.

- Vi talte tit om at smide en bombe under systemet, husker han.

Bomben hed bl.a. Rød Studio og bestod af noget så skrøbeligt som porcelæn med rødmalede kanter, som de unge socialpædagoger købte ind til borgerne og brugte i stedet for de anonyme hvide tallerkner og kopper fra institutionens centraldepot.

- Det resulterede i et kæmpe møgfald fra ledelsen, da vi tillod os at afvige fra budgettet. Men det var et forsøg på at komme fri af ensretningen og institutionstanken, for der var ikke meget plads til det individuelle i de gamle institutionsrammer.

I midten af 1980'erne var der derimod stadig syersker, der syede borgernes tøj, og beboere, der alle duftede ens, fordi der kun fandtes en slags deodorant og en type sæbe af mærket Natusan på institutionens centraldepot.

- Det, vi egentlig ønskede, var at give borgerne et liv på deres egne betingelser, siger Kurt Berthelsen.

Ejerskab: I Samstyrkens butik på gågaden i Varde laver Sabrina (tv.) trædekorationer til haven. Ifølge pædagog og kunsthåndværker Mette Svane (th.) er det vigtigt, at borgerne kan følge med i, hvordan deres egne kreationer bliver solgt og beundret af kunderne: - Det får dem til at tage ejerskab og mærke, at de bidrager. Så her er der ingen, som føler sig som en omkostning.

Et spørgsmål om livskvalitet
Der sker et markant skifte i synet på datidens åndssvage med socialpædagogernes indtog på centralinstitutionerne, siger professionsforsker Bent Madsen, der selv har undervist på et af de tidlige seminarier og siden skrevet flere bøger om bl.a. socialpædagogikkens udvikling:

- I takt med at socialpædagogikken etablerer sig som et fag med egen uddannelse, får vi en generation af professionelle, der op gennem 70'erne og 80'erne tager afsked med datidens sundhedsparadigme og dets fokus på ro, renlighed og regelmæssighed for de åndssvage.

På seminarierne introduceres de studerende fx for psykologiske og sociale teorier, der giver indsigt i handicappedes livssituation - og det faktum, at de også har følelser og personlige grænser, der kan krænkes, og at de kan udvikle sig gennem pædagogiske aktiviteter.

Sideløbende skaber en række kritiske rapporter om forholdene under åndssvageforsorgen øget politisk opmærksomhed på problemerne med magtanvendelse og nedværdigende behandling af de åndssvage.

- Og det var der behov for. For de tvangsforanstaltninger, der stadig fandtes under åndssvageforsorgen, ville vi i dag betegne som overgreb, lyder det fra Bent Madsen.

Samtidig begynder fagpersonalet i stigende grad at tale om livskvalitet, udvikling og selvbestemmelse for borgerne.

- Socialpædagogerne stod altså for den daglige oversættelse af normaliseringsprincippets idéer om ligeværd og værdighed. Så det er på mange måder deres store fortjeneste, at vi i dag taler om mennesker med udviklingshæmning som medborgere med rettigheder, der er andet og mere end en omkostning for samfundet. Men som nogen, som også kan bidrage, siger Bent Madsen.

Udviklingen fra 30'erne til idag

1934
Idéer om racehygiejne

Åndssvageloven forpligtede danskere til at indberette 'degenererede' borgere - og byggede på såkaldt eugenik - altså raceforbedring. Steincke udtalte bl.a: 'Vi behandler Undermaaleren med al Omsigt og Kærlighed, men forbyder ham blot til Gengæld at formere sig'. Indberetningspligten betød, at antallet af beboere registreret under åndssvageforsorgen steg fra 7.000 til 17.000 i de følgende 25 år.

1959
Et ideal om normalisering

Med vedtagelsen af Åndssvageloven i 1959 blev institutionerne for åndssvage statsligt ejede med 11 forsorgscentre landet over, hvortil der var knyttet en række mindre institutioner. Loven var inspireret af embedsmanden Niels Erik Bank-Mikkelsens (tv.) tanker om, at åndssvage skulle have ret til en tilværelse så nær det normale som muligt. Bank-Mikkelsen bliver samtidig chef for den nye forsorg. Ledelsen af centrene, der tidligere har været varetaget af overlæger, fordeles nu ud på fire poster: En inspektør, en overlæge, en socialleder og en pædagogisk undervisningsleder.

1961
Uddannelse af forsorgspersonalet

Bank-Mikkelsen får etableret en uddannelse som omsorgsassistent til arbejdet indenfor åndssvageforsorgen.

1971-1976
Socialpædagogikken etablerer sig som fag

En socialpædagogisk forsøgsuddannelse bliver oprettet på Jægerspris Børneforsorgsseminarium i 1971, og flere kommer til i de næste fem år. I 1971 dukker de første stillingsbetegnelser op, hvor man søger en socialpædagog. I 1976 må seminarierne officielt kalde sig 'socialpædagogiske seminarer'.

1975
Kritikken af åndssvageforsorgen tager til

Folketingets ombudsmand Lars Nordskov Nielsen udgiver en kritisk rapport om forholdene under Statens Åndssvageforsorg, der afslører, hvordan beboere udsættes for bl.a. tvang og bæltefikseringer.
Fire år senere udsender Socialministeriet en bekendtgørelse, der forbyder legemlig afstraffelse, nedværdigende behandling, de fleste tilfælde af fysisk magtanvendelse samt udstikker regler for fiksering.

1980
Åndssvageforsorgens endeligt

Statens Åndssvageforsorg bliver nedlagt, og opgaven udlægges til amterne. Adskillige handicappede voksne og børn bliver i de følgende år flyttet fra centralinstitutionerne til mindre bofællesskaber, pensionater og plejefamilier.

1998
Institutionsbegrebet ophører

Med Lov om Social Service ophæves institutionsbegrebet, som medfører, at bolig- og social indsats bliver adskilt. Borgere på botilbud skal nu tilbydes individuelle serviceydelser uafhængigt af vedkommendes boform. Den sociale indsats skal fremover ydes på baggrund af samtykke.

2007
Danmark underskriver FN's Handicapkonvention

Danmark forpligter sig dermed på at vedtage nye love og tiltag, der forbedrer rettighederne for mennesker med handicap og forhindrer diskrimination.

2019
Christiansborg: Skal Danmark give handicappede en undskyldning?

Regeringen melder ud, at den vil igangsætte et nærmere udredningsarbejde for at finde ud af om mennesker med handicap, der blev udsat for statsligt svigt, har krav på en officiel undskyldning fra staten.
Kilder: Dr. Pæd. Birgit Kirkebæk, Cand. pæd.pæd. Bent Madsen, Formand for Dansk Forsorgshistorisk Museum, Henning Jahn Billeder: Claus Bonnerup, Rasmus Baaner, K. Johansen, Dansk Forsorgshistorisk Museum Wikimedia Commons

# data[].attributes.attachment_link.description
Siden åndssvageloven blev indført for 60 år siden, har socialpædagoger været med til at forme et nyt syn på mennesker med udviklingshæmning og deres plads i samfundet.

# data[].attributes.body
Psykologi 8+9+11

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
På denne side kan du finde e-læringsmodul, 8 forflytningsfilm og quiz, som er værktøjer til dig, der underviser i forflytning og forflytningsteknik på social- og sundhedsuddannelser, som er forflytningsvejleder og til dig, som er i gang med at uddanne dig indenfor social-og sundhedsområdet.

# data[].attributes.attachment_link.title
Forflytningsfilm til brug i undervisning

# data[].attributes.attachment_link.description
På denne side kan du finde e-læringsmodul, 8 forflytningsfilm og quiz, som er værktøjer til dig, der underviser i forflytning og forflytningsteknik på social- og sundhedsuddannelser, som er forflytningsvejleder og til dig, som er i gang med at uddanne dig indenfor social-og sundhedsområdet.

# data[].attributes.headline
Lektie: Kap. 10 i Aktiviteter, kultur og natur + nedenstående artikler

# data[].attributes.subject
Lektie: Kap. 10 i Aktiviteter, kultur og natur + nedenstående artikler

# data[].attributes.headline
Lektie: Kap. 7 i Aktiviteter, kultur og natur + Nedenstående artikler

# data[].attributes.subject
Lektie: Kap. 7 i Aktiviteter, kultur og natur + Nedenstående artikler

# data[].attributes.body
Psykologi 8+9+11

# data[].attributes.body
Pædagogik mål 5 og 16

# data[].attributes.body
I dag skal vi i learning lab og arbejde med velfærdsetknologi.
Digital kultur mål 6
Lektie: Kap. 15 i Kommunikation og digitalkultur

# data[].attributes.attachment_link.description
Database med hjælpemidler til mennesker med nedsat funktionsevne. Produktspecifikationer, billeder, brugsanvisninger, forhandleroplysninger mm. Indeholder også guides om valg og brug af hjælpemidler, målgruppeindgange om hjælpemidler og autisme, hørehandicap, demens mm.

# data[].attributes.body
Link

# data[].attributes.attachment_link.description
Vi er en selvejende statsinstitution. Vi har mandat til at fremme og beskytte menneskerettigheder og ligebehandling i Danmark og i udlandet.

# data[].attributes.body
Håndbog

# data[].attributes.headline
Lektie:  Kapitel 10 (side 294 - 311) og 11 i Pædagogik- og psykologibogen 

# data[].attributes.subject
Lektie:  Kapitel 10 (side 294 - 311) og 11 i Pædagogik- og psykologibogen 

# data[].attributes.headline
Lektie: Kap. 12+13 i Pædagogik og psykologibogen 

# data[].attributes.subject
Lektie: Kap. 12+13 i Pædagogik og psykologibogen 

# data[].attributes.body
Det normale og afvigende

# data[].attributes.body
Holdet skal arbejde selv undervisere på workshop.
Lektie: Læse lektier til de kommende dage.

# data[].attributes.body
Kulturelle udtryksformer
Mål 5

# data[].attributes.body
Kulturelle udtryksformer
Mål 8