# data[].attributes.body
Francuski biolog Žan-Baptist Lamark (1744 - 1829) je 1809. godine u knjizi Zoološka evolucija objavio prvo objašnjenje evolucije, verujući da sadašnje vrste nisu stalne već da su nastale od njihovih predaka.

# data[].attributes.body
Njegova teorija koja objašnjava evolucione promene često se naziva teorija nasleđivanja stečenih osobina. Svoju teoriju je ilustrovao na primeru žirafa, kako se sa roditelja na potomke prenosi osobina dugog vrata koju su roditelji stekli pokušavajući da dosegnu krošnju drveta.

# data[].attributes.body
Značaj Lamarkove teorije ogleda se u tome što je odbacila dotadašnje shvatanje o nepromenljivosti živih vrsta i što je očigledno potvrdila da do preobražaja vrsta dolazi pod uticajem promena u životnoj sredini. Lamark time daje veliki doprinos daljem razvoju evolucione ideje, iako je sam pogrešno objasnio kako sredina deluje na preobražaje populacija.

# data[].attributes.body
U prirodi se ne dešavaju skokovite promene, već postepene. Taj princip ugrađen je u temelje teorije evolucije slavnog engleskog prirodnjaka Čarlsa Darvina. On je dugo  pokušavao da otkrije mehanizam koji uzrokuje spore promene vrsta i tako objasnio poreklo različitosti (varijabilnosti) u živom svetu. Prema Darvinu sva bića imaju zajedničko poreklo.

# data[].attributes.body
Neprestana borba za opstanak je ključni uzrok postepenog preobražaja starih oblika života u nove, složenije vrste, pošto u uzajamnoj borbi “naprednije osobine teže da budu očuvane dok manje pogodne bivaju potisnute”. Teorija evolucije je prikazana javnosti tek 1859. godine u knjizi Poreklo vrsta na osnovu prirodnog odabiranja.