# data[].attributes.attachment_link.title
Colourful Illustrative English Genre Types and Conventions Poster

# data[].attributes.attachment_link.description
Check out this Poster designed by AGNES TODA BONET.

# data[].attributes.body
Usuari: W43007543

Contrasenya: 6jo3pz0hb4

# data[].attributes.body
36. parar

37. tibat

38. encetat

39. crida

40. coberta

41. abordar

42. bada

43. atiar

44. tronada

45. tall

46. arrencar/ arrancar

47. dret

48. clavar

49. plegar

50. coll

# data[].attributes.body
21.c

22.c

23.b

24.a

25.b

26.b

27.a

28.b

29.c

30.c

31.c

32.a

33.b

34.c

35.a

# data[].attributes.body
1. s’hi

2. cas que

3. malgrat que / encara que / tot i que / però

4. el que / allò que

5. cosa / fet /circumstància

6. tret que / llevat que / fora que

7. la qual

8. mesura que

9. no obstant

10. el

11. sinó

12. que / en el fet que

13. se n’

14. els

15. el que / allò que / el mateix que

16. mateixa

17. a / d’

18. en

19. s’hi

20. als

# data[].attributes.body
La Secretària de Salut Pública té molts errors fonètics que afecten totes les sonoritzacions, les palatalitzacions i el vocalisme en general.

-Altres errors fonètics

• Especialment com a dental fricativa sorda quan hauria de ser alveolar i no dental.

• Utilització i derivats pronunciat utilisasió.

• Aquest any no sensibilitza la s per contacte amb la vocal.

• Sensibilitza la r a final de paraula tardors.

• Omet moltes elisions (de ells, de incertesa, etc.)

• Les terminacions verbals de la 2n del plural les fa en n i no pas en m.

-Altres errors gramaticals

• Casi

• Per lo tant

• Los per els

• Seus anàlisis

• Ciclo

• Como per com

• Des de que

• Llavorans

• Com per quan

• En que per amb el fet que

• Vui per vull

• Afecta a molts

# data[].attributes.body
• Penya-segat: s’escriu amb guionet perquè el primer element acaba en vocal i el segon comença per r-, s- o x-.

• Fru-fru: s’escriu amb guionet perquè és un compost repetitiu.

• Socioeconòmic: els compostos amb -o entre els elements s’escriuen sense guionet normalment.

• Barbamec: s’escriu sense guionet perquè és un compost inclòs en la norma general.

• Sis mil tres: les xifres únicament s’escriuen en guió entre les desenes i unitats i les unitats i les centenes. I aquest no és el cas.

• No-bel·ligerància: En els conjunts formats per un nom o un adjectiu precedits de l’adverbi no, s’escriu un guionet únicament en els casos lexicalitzats.

• Pit-roig: s’escriu amb guió perquè el compost resultant pot dificultar o alterar la lectura dels components, a causa de les lletres concurrents.

• Mà-llarg: el primer element té accent gràfic.

# data[].attributes.attachment_link.title
Fitxer:Estructura d'una notícia.jpg - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure

# data[].attributes.attachment_link.description
Fitxer original ‎(579 × 653 píxels, mida del fitxer: 73 Ko, tipus MIME: image/jpeg) Cliqueu una data/hora per veure el fitxer tal com era aleshores.

# data[].attributes.body
1. Per què deu ser que tots els dillunsos arriba tard a treballar? Per què deu ser que tots els dilluns arriba tard a treballar?

2. Hem d’aclarar aquesta qüestió, abans de decidir res. Hem d’aclarir aquesta qüestió, abans de decidir res.

3. Jo no penso pagar la deuta a no ser que em demanin perdó. Jo no penso pagar el deute a no ser que em demanin perdó.

4. Ha donat més voltes que una baldufa i al final no s’ha donat compte que vivim molt a prop. Ha fet més voltes que una baldufa i al final no se n’ha adonat que vivim molt a prop.

5. El sector del textil està vivint moments molt preocupants. El sector del tèxtil està vivint moments molt preocupants.

6. No va provar ni la sopa, últimament està molt desganat. No va tastar ni la sopa, últimament està molt desganat.

7. Li han robat el bolso i ha de renovar totes les targes. Li ha robat la bossa i ha de renovar les targetes.

8. No va agafar bé la curva i quasi ens estampem. No va fer bé la corba i quasi ens estampem.

9. Tenia un aire jovenil malgrat els seus seixanta anys. Tenia un aire juvenil malgrat els seus seixanta anys.

10. Amb aquests productes no solucionaràs la calbície, posa-t’ho al cap. Amb aquests productes no solucionaràs la calvície, fica-t’ho al cap.

11. Ens vam conèixer en un chat tot i que érem veïns. Ens vam conèixer en un xat tot i ser veïns.

12. Escriu-me la teva direcció en aquesta fulla. Escriu-me la teva direcció en aquest full.

13. Arrel de l’avort, es va quedar com un secall. Arran de l’avortament, es va quedar com un secall.

14. S’agobia perquè no té temps per a res. S’angoixa perquè no té temps per a res.

15. L’únic que hi havia era un baül que vam poder restaurar. L’únic que hi havia era un baül/bagul que vam poder restaurar.

16. Se m’ha borrat mig document que havia d’entregar pel matí. Se m’ha esborrat mig document que havia d’entregar durant el matí.

17. Si no et contentes amb el que et dic és perquè saps el fallo que has fet. Si no estàs content amb el que et dic és perquè saps l’error que has comès.

18. Si l’avió aterrissa a l’aeroport, els segrestadors alliberaran els rehens. Si l’avió aterra a l’aeroport, els segrestadors alliberaran els ostatges

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
català "escriure en català" "redactar en català" "fomentar el català" "normes ortogràfiques" "aprendre a escriure" "youtube en català"

# data[].attributes.attachment_link.description
Parlem d'escriure en la nostra llengua. En aquest canal trobaràs consells i tècniques per redactar en català; trucs per millorar l'ortografia, la gramàtica i l'estil dels teus textos; recursos de redacció i correcció; exercicis de llengua, i fins i tot correccions de textos en directe.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Defensem les nostes idees!

comencem

Els textos argumentatius

Presentació de la idea que es defensa

Arguments a favor de la idea

Conclusió que corrobora el plantejament inicial

Aquestes són les tres parts bàsiques.

Cohesió

Puntuació

Sofistació lingüística

Complexitat sintàctica

Recursos retòrics

OBJECTIU: CONVÈNCER

Informació coherent i lògica perquè l'entenguin altres persones i que evidenciïn un fil lògic planificat que els vertebra.

Elements que despertin curiositat (que generin expectatives); per exemple, és important que el títol convidi a la lectura perquè és atractiu i suggeridor.

Una reflexió crítica, intel·ligent, que faci referència a fets i elements culturals del coneixement compartit (amb l'aportació d'exemples il·lustratius o citacions d'autoritat).

CAL INCLOURE-HI

EXPRESSIONS QUE POTS FER SERVIR PER EXPRESSAR ARGUMENTS

marcadors de text

Argument "ad hominem": s'ataca la persona i no pas allò que exposa. Exemple: "Els ecologistes diuen que hi ha canvi climàtic però tothom sap que els ecologistes són uns exagerats".

Argument "ad misericordiam": s'apel·la a la llàstima, la compassió o la pietat. Exemple: "Espero que acceptis la meva proposta. M'he passat mitja vida fent-la i no sé què faria si no prosperés".

Argument "ad ignorantiam": es defensa que una afirmació és vertadera perquè no s'ha demostrat que sigui falsa. Exemple: "Ningú ha pogut demostrar que Déu no existeixi, per tant, has de creure que existeix".

FAL·LÀCIES: L'ARGUMENTACIÓ INCORRECTA

Sobregeneralització: es generalitza a partir de massa pocs exemples. Exemple: "Tres diputats han prevaricat. Tots els polítics són corruptes"..

Argument "ad populum": es pretén exaltar els sentiments i emocions de la gent que els escolta. S'anomena també demagògia. Exemple: "Si voleu més llibertat, més qualitat de vida, més prestacions socials, menys impostos, menys delinqüència i menys atur, llavors voteu-me".

FAL·LÀCIES: L'ARGUMENTACIÓ INCORRECTA

Causes: Es defensa que una situació determinada és el resultat o l'efecte del factor. Exemple: Una dona té llet als pits perquè ha engendrat.

Signes: Es tenen en consideració certes evidències que són simptomàtiques d'un principi més ampli. Exemple: La falta d'interès de la població per les festes del Bicentenari són un símptoma de la depressió social del nostre país.

Analogia: Es compara o es cerca la relació entre dues o més raons o conceptes. Exemple: Els braços d'una persones són els òrgans homòlegs a les aletes d'una balena.

Generalització: S'abstreu allò comú i essencial de les coses per formar-ne un concepte més general. Exemple: Argumentar les meves idees, m'ajuda a desenvolupar-les. Per aquesta raó, l'argumentació fonamenta el pensament crític.

ARGUMENTACIÓ CORRECTA

Exemples: S'il·lustren els arguments a través de casos particulars. Exemple: Quant a la violència escolar, els que pateixen són les joves a les aules: en el meu centre, un alumne va posar una denúncia per les contínues agressions dels meus companys.

Principis: S'empren principis acceptats per la societat i es relacionen amb allò que es prova d'argumentar. Exemple: La lectura i l'escriptura són considerades per la societat, indispensables per al seu desenvolupament. Per tant, és indispensable que Catalunya fomenti i millori els programes de lectoescriptura si vol erigir-se en un millor país.

Autoritat: Es recorre a alguna font acreditada per donar suport a l'argumentació. Exemple: Segons el Manual de diagnosi de trastorns mentals, un brot psicòtic suposa la pèrdua de consciència dels límits de la realitat.

ARGUMENTACIÓ CORRECTA

# data[].attributes.attachment_link.description
Defensem les nostes idees! comencem Els textos argumentatius Presentació de la idea que es defensa Arguments a favor de la idea Conclusió que corrobora el plantejament inicial Aquestes són les tres parts bàsiques. Cohesió Puntuació Sofistació lingüística Complexitat sintàctica Recursos retòrics OBJECTIU: CONVÈNCER Informació coherent i lògica perquè l'entenguin altres persones i que evidenciïn un fil lògic planificat que els vertebra.

# data[].attributes.body
a) En aquell local no li acceptaven la targeta de crèdit.

b) En aquell local no la hi acceptaven, la targeta de crèdit.

a) No hi ha manera de fer sortir el gat de dins de la rentadora.

b) El gat s’ha entaforat a la rentadora i no l’en puc fer sortir.

a) Omple de cava aquesta copa fins a dalt de tot. És la d’en Jordi.

b) Aquesta copa és la d’en Jordi. Omple-la-hi de cava fins a dalt de tot.

a) Cada vegada que havia de parlar en públic es tornava vermell.

b) De vermell, s'hi tornava cada vegada que havia de parlar en públic.

a) He anat al camp a veure els teus germans i no els trobo per enlloc.

b) He anat al camp a veure els teus germans i no els hi he trobats.

a) Era molt bo però hi faltava sal.

b) Era molt bo però n'hi faltava, de sal.

# data[].attributes.body
Generació D

Cada set anys aproximadament, TV3 emet un reportatge ‘únic i irrepetible’, segons que diu l’anunci. I a fe de déu que ho (FUNCIÓ: ATRIBUT, REFERENT: ‘únic i irrepetible’) és: ‘Generació D’ és únic i irrepetible perquè fa el seguiment vital d’alguns jóvens de la primera generació televisable que ha crescut en democràcia. Els (FUNCIÓ: CD , REFERENT: Els jóvens) veiem entrevistats quan tenien setze anys, vint-i-dos, trenta i, la setmana passada, trenta-set, any amunt, any avall. El document, doncs, ja comença a fer respecte.

El 1989, els (FUNCIÓ: CI, REFERENT: els jóvens) sentim dir frases com: ‘als de quaranta, els parlo de vostè’; el 1996, ‘faig la prestació social substitutòria’; el 2004, ‘jo no tenia panxa i ara tinc panxa’, i el 2011, ‘600 euros costen molt de guanyar’. Al programa-mare dels ous, un ‘30 minuts’ del 89, podem sentir les paraules ‘gaire’ i ‘gens’, les negacions amb ‘pas’, articular-hi (FUNCIÓ: CC , REFERENT: Al programa-mare dels ous) neutres i pronoms febles. És significatiu que el mostrari de jóvens, com a gran exotisme, barregés exemplars de poble i de ciutat (incloent-hi (FUNCIÓ: CC , REFERENT: en el mostrari de jóvens) el percentatge corresponent de castellanoparlants). Així era el país fa vint anys. Amb aules de nanos totalment batejats, suposadament heterosexuals, i pentinats. Avui, dels nostres protagonistes, no podem pas dir que siguin del tot representatius de la societat actual, però quan els van triar, qui ho (FUNCIÓ: ATRIBUT, REFERENT: això) havia de saber, com hi ha món.

A banda de mostrar com se’ls (FUNCIÓ: CI REFERENT: a ells) va posant el temps com els (FUNCIÓ: CI ,REFERENT: a ells) ha evolucionat la indumentària, els cabells, les ulleres i els raonaments, l’interès del programa està en el fet que cap espectador no se’l pot mirar com qui veu ploure. Perquè, en aquests hòmens i dones, ens hi (FUNCIÓ: CCL, REFERENT: en aquests hòmens i dones) veiem a nosaltres mateixos. Tot plegat, combinat amb una banda sonora fulminant, té un component emocional del qual no se salva ningú. L’arribada dels fills, els revessos, els divorcis, el pas del temps que ja no fa tanta gràcia. Els protagonistes, amb el seu anar i venir personal, ens fan reflexionar si som allà on volíem ser. I algun n'hi (FUNCIÓ: SUBJECTE , REFERENT: algun protagonista) ha, cal remarcar-ho (FUNCIÓ: CD NEUTRE, REFERENT: AIXÒ), que ja no ens ho pot explicar. Doncs això: la vida mateixa, a l’un cantó i a l’altre de la pantalla.

Ja ho (FUNCIÓ: CD NEUTRE, REFERENT: AIXÒ) veuen: ni morbo, ni xonis, ni Ana-rosas, ni vividors. Així són els programes de testimonis de ‘la nostra’. Som d’aquesta manera, què hi vols fer. Esperem que, malgrat les retallades i les bufetades, tant els uns com l’altra continuïn sencers per al pròxim episodi, perquè la cosa promet. ‘Com et veus d’aquí a set anys?’, els demana un text sombreimprès. Indirectament, també ens inquireix a nosaltres. En el transcurs de la nostra vida, potser mai abans una pregunta així no ens havia semblat tan arriscada. Des que podem pensar i fabular, potser mai abans la resposta que tenim al cap no s’havia acostat tant a un desig. I si no, feu-ne (FUNCIÓ: CN, REFERENT: D’AIXÒ) la prova. Que la sort ens acompanyi, xiquets.

# data[].attributes.body
-Aquest rellotge i el que jo he comprat són de la mateixa marca.

-Vam passar pel poble on/en què/en el qual residia el seu pare.

-Vaig trobar un amic amb qui/amb el qual jo havia fet el servei.

-Dona’m les eines amb què/amb les quals ho has fet.

-M’ha deixat una enciclopèdia de què/de la qual tinc molt bones referències.

-L’obra de què/de la qual parlàveu és de Carles Riba.

-Era una causa per què/per la qual havien lluitat sempre.

-L’actriu de qui/de la qual et parlava no ha tingut èxit.

-Aquesta és la casa pairal on/en què/en la qual va néixer el meu pare.

-La pilota amb què/amb la qual juguen els nois és meva.

-L’estudiant a qui/al qual han donat el premi, és aquell que seu al costat de l’Anna.

-La marca de tabac de què/de la qual et parlava s’ha exhaurit.

-Els criteris amb què/amb els quals actuava la comissió són discutibles.

-El líder, amb qui/amb el qual tots anaven, es va retirar del debat.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
De tant en tant, també va bé comentar errors clàssics que se senten arreu, també als mitjans de comunicació. Estaria bé conèixer les alternatives populars i el que està permès dins d'un registre informal, que també existeix. Començarem aquesta saga amb un parell d'errors molt recurrents: igual amb sentit de 'possibilitat' i la pronúncia relaxada de mots com ara quantitat, qualitat o quasi, és a dir: cantitat, calitat o casi. Comencem!

La plaga de la igualtat

No pot ésser! Que dirien alguns amb befa. Quan volem indicar possibilitat, amb el sentit equivalent de 'potser', igual no és bo. Deixeu d'igualar, equidistants! Les formes genuïnes són:

1. Potser, un creuament de poder i ser que ja va fer servir Verdaguer a inicis del segle XX. La solució més estesa.

2. Poder, alteració popular de potser, pròpia d'un registre més informal.

3. Qui sap si... / tal vegada... / tal volta...: fórmules pròpies d'un registre més formal.

Dit això, faig una crida a fer servir més poder. El tenim arraconat, però és molt genuí i alhora popular. A més a més, surt als diccionaris, també al normatiu. Ho té tot per triomfar, però de moment res. Poder teniu por de fer-lo servir perquè gràficament és com el verb poder i sona igual? Efectivament, la pronúncia més estesa d'aquest adverbi és pudé, sense la erra final, perquè els valencians no ho fan anar. Teniu el poder de poder dir pudé.
Embarbusseu-vos, si cal! Però no deixem que s'ompli de pols al diccionari.
Si després d'aquest discurset, em dieu*a l'igual per mostrar indiferència o rebuig, us enviaré a pastar fang, colla d'igualitaris! Sabíeu que tenim expressions alternatives també col·loquials que va bé recuperar de tant en tant? Per exemple: I què més?, ara hi corro!, i un be! o, si voleu renegar amb més intensitat: i un be negre amb potes rosses!

Cantitat, calitat, casi...

Un mot com cantitat, per exemple, es documenta en textos amb ortografia prefabriana, ja ens ve de Ramon Llull! Del llatí quantitate, en català hem mantingut el grup qua-, com quasi o qualitat.

Però què passa amb aquest fenomen? En la parla espontània de diversos parlars orientals, i molt especialment en els baleàrics, es tendeix a reduir vocals de paraules que contenen els grups qua- o gua- a inici o final de mot (no cuac-cuac, no estic fent l'ànec), com ara aiga o aigo per aigua; coranta per quaranta, gordar per guardar, goita per guaita i pasco per pasqua. Val a dir que no són incorreccions, són pronúncies adequades dins del registre col·loquial.

Els mots cantitat, calitat o casi es consideren barbarismes perquè en castellà ortogràficament també fan ca-, però penseu que són barbarismes de sucre i que no fan mal a la llengua. A més a més, reduir vocals, en general, és un fenomen molt habitual dins de l'oralitat. Així que no subestimeu el fenomen de la reducció de vocals. Si algú us diu en una conversa informal *la custió és que..., no el condemnarem a la forca. Simplement és català col·loquial i dels nostres avis. Com dir antes, hasta i depor. Ens hauria de semblar estupendo en un registre informal.

Dit això, hem de vetllar per un col·loquial decent i els mitjans de comunicació també haurien de ser-ne model. També per a qualsevol persona que treballi a la televisió, ràdio o qualsevol mitjà públic: col·laboradors, tertulians i periodistes. Un gran repte, oi? És impossible que hi hagi un sol model normatiu apte per a tots els usos. La llengua també és una adequació de registres i cal adaptar-se a tots els contextos i usos. L'ideal seria tenir consciència lingüística i alhora que es consolidés un registre col·loquial propi.

El català col·loquial hi és, però l'hem de normalitzar, i també l'hem d'alimentar. Tradicionalment ens han ensenyat una llengua des de la dicotomia correcte/incorrecte, o blanc o negre. I hi ha més matisos i colors i hem divulgat massa els extrems. El col·loquial no és parlar malament una llengua ni parlar catanyol o parlar amb barbarismes sempre. No n'hem fet prou pedagogia. No ens han ensenyat a inventar-nos mots que poden estar ben formats, a crear vocabulari fora del que surt estrictament als diccionaris. Hem d'anar cap aquí. Ensenyar una llengua partint només dels errors és un error, valgui la redundància.
Tenim les eines i els recursos necessaris per crear llenguatge. Atrevim-nos-hi. Treballar aquesta part de l'adequació de registres ens ajudaria a destensar aquest corrent purista i alhora a normalitzar una llengua que evoluciona i que s'ha d'adaptar als diferents usos i àmbits.

# data[].attributes.attachment_link.description
"El col·loquial no és parlar malament una llengua ni parlar catanyol o parlar amb barbarismes sempre. No n'hem fet prou pedagogia"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Continuem la saga dels errors clàssics i remeis populars. En aquest article treballarem una mica l'amor i l'autoestima per la nostra parla i, en definitiva, les formes populars. Perquè entre la parla i la normativa hi ha tot un món que ens perdem. Aquí l'error clàssic és creure's que les variants dialectals més populars no són prou dignes perquè hem entronitzat massa l'estàndard dels mitjans de comunicació. Comentarem tres aspectes entorn d'aquesta variació, en farem un tastet, perquè és impossible fer-ne una teràpia completa.

Entrebancar-se i sinònims

Exemplifico aquesta idea de variació amb sinònims del verb entrebancar-se. N'hi ha uns quants. Tenim, per exemple: entrepussar, entrempussar, entropessar, empassegar, encepegar, ensopegar, entrepassegar, espuntegar, topar, travelar, trompassar... Totes són formes orals vives i genuïnes, segons la zona. Tot i que alguns ja sé què em direu... Sí, efectivament, entrepussar, entrempussar, entropessar o trompassar són formacions populars derivades del castellà tropezar. I què? Són formes ben genuïnes i arrelades de fa temps, catalanitzades meravellosament bé (com el sanguango dels valencians, que ve de zanguango i vol dir 'mandrós') i, fins i tot, documentades en diccionaris de referència. I encara no n'he esmentat la forma més calcada, la prova directa del delicte: tropessar i la seva variant tropissar. Hi ha un refrany menorquí que diu "com més frissen, més tropissen". A més a més, pel que fa a la sintaxi, en moltes zones aquests verbs no tenen un ús pronominal: entrempusses, no t'entrempusses. Així que no subestimeu el poder de les variants populars.

Altres exemples d'amor a formes més genuïnes o col·loquials que ajuden a no entronitzar l'estàndard dels mitjans de comunicació:

1. escorcollar versus registrar

La normativa recull el verb estrictament com el que és: 'inscriure en un registre'. Cal apostar pel verb genuí, que és escorcollar, perquè registrar és qui surt guanyant en el llenguatge periodístic i en la batalla de l'estàndard. Escorcollar ens agrada com sona i té un origen curiós: devia significar originàriament 'llevar el corcoll, examinar fins al corcoll' (i corcoll és l'insecte que rosega els cereals).

2. garganxó versus gola

Tenim el mot avorrit , l'onomatopeic gargamella i després noms que molen mil, com ara per parlar de la nou del coll. Tant gargamella com garganxó tenen el so repetitiu i velar de la g, que toca la campaneta. Són derivats de l'arrel garg-, radical onomatopeic del borbolleig i expectoració, com el gargall: pfu!

3. emperpalat versus dret i tibat

Podem dir que tal persona va dreta i tibada o fer servir un sol mot per anomenar això: emperpalat, que vol dir 'dret i tibat com un perpal'. I què és un perpal? Una barra rígida mòbil al voltant d'un punt de suport a la manera d'una palanca, que serveix per alçar objectes pesants i desplaçar-los. També podem dir que camina dret com un perpal.

4. arromangar-se versus anar per feina

Fer servir arremangar-se o la seva variant arromangar-se enriqueix el teu vocabulari. La paràfrasi anar per feina és neutra, sempre la pots fer servir formalment en qualsevol context o situació. Ets més de posar fil a l'agulla? D'acord, també ens agrada, però la sentim massa sovint. Fes un esforç per recuperar o incorporar el verb arremangar, que reforçaràs l'autoestima lingüística.

Ah, i de regal, un fals mite: canviar el participi sigut per estat perquè es percep més formal. El verb ser o ésser té dues formes de participi d'ús general: estat i sigut. Sí, ho heu sentit bé. Tant estat com sigut són les variants més generals. Ha estat un dia magnífic o Ha sigut un dia magnífic. Tradicionalment, hi ha hagut la tendència a modificar el participi sigut per estat perquè hi ha qui percep aquest primer com a més informal, però sigut és vàlid en tots els registres. La gramàtica normativa ens diu que, en un text formal, sigut és tan vàlid com estat, els posa al mateix nivell. Així que no ho corregiu. És cert, però, que en un discurs oral el sigut ens hi va molt bé. Si algú us diu Qui ha sigut?, podeu respondre amb tota tranquil·litat He sigut jo! No haureu de passar pel confessionari per fer-lo servir. Cal dir que en diversos parlars del Principat de Catalunya i en eivissenc també es fan servir les variants col·loquials set i segut. Per exemple, els osonencs diuen Ha set un dia meravellós! o Qui ha set? He set jo, tranquils! I els valencians poden dir Ha segut meravellós.

Acabem amb un consell. Si creus que et falta vocabulari i estàs contaminat per un estàndard neutre i ensopit, a part de llegir, fes servir diccionaris de sinònims per enriquir-lo, sobretot quan estiguis creant un text. L'adequació al registre i a la teva variant dialectal és important, no sempre produïm textos formals i neutres, oi?

# data[].attributes.attachment_link.description
"L'error clàssic és creure's que les variants dialectals més populars no són prou dignes perquè hem entronitzat massa l'estàndard dels mitjans de comunicació"

# data[].attributes.body
Ara està ocupada. Torna d’aquí una hora, que ja no ho estarà.

Era el metge de la família. L’era des que va néixer la teva àvia.

És molt ric però no ho sembla.

Són les secretàries de l’oficina? Apa, no les són.

# data[].attributes.body
No els va permetre mai (als seus fills) que li faltessin al respecte.

Vull escriure'ls una carta, als oncles, explicant-los tot el que ha passat.

Puc donar-li un consell, senyor?

Qui de vosaltres tres els donarà la benvinguda, a les gimnastes sueques?

# data[].attributes.body
Aquests llibres, guarda'ls al prestatge.

Intentava que agradés a tothom. Com a mínim ho intentava.

Posa'n més al pastís també, de sucre.

El tabac, l'has agafat?

Per què vas explicar-los-ho, tot això?

El tema de l’adverbi, repasseu-lo vosaltres pel vostre compte.

On l'has amagada, la xocolata?

# data[].attributes.body
1. Dona-l'hi.

2. Dona-l'hi.

3. Dona-la-hi.

4. Dona-la-hi.

5. Dona'ls-hi.

6. Dona'ls-hi.

7. Dona'ls-la.

8. Dona-li'n.

9. Dona'ls-en.

# data[].attributes.body
infligir, compondre, senyalar, abaixar, provar, abonar, ficar, pol·luir, arrabassar i mesurar

1. infligir o infringir?

Els verbs infligir i infringir s'assemblen molt formalment, però tenen significats ben diferents. Infligir vol dir 'aplicar una pena a algú': Li va infligir un càstig molt sever pel seu comportament; La pena que van infligir al noi va ser pintar la paret on havia fet un grafit. En canvi, infringir significa 'transgredir un pacte, una llei, una norma, etc.': Els veïns opinen que la resolució de l'Ajuntament infringeix els pactes sobre zones verdes; Els conductors que sobrepassen els límits de velocitat infringeixen les normes de circulació.

2. composar o compondre?

El verb compondre significa 'formar, constituir, integrar, combinar'; també 'crear, elaborar, confeccionar' i 'arranjar'. No és correcte el verb composar amb aquests significats. El verb compondre es conjuga com respondre. Cal dir, per exemple:

▪ Es dedica a compondre cançons (i no Es dedica a composar cançons).

▪ És un llibre compost de dues parts (i no És un llibre composat de dues parts).

▪ Els membres que componen la família (i no Els membres que composen la família).

▪ Les peces que componen l'exposició (i no Les peces que composen l'exposició).

▪ L'orquestra es compon de gran varietat d'instruments (i no L'orquestra es composa...).

▪ Es distreu component poemes (i no Es distreu composant poemes).

Pel que fa al verb composar, significa 'imposar arbitràriament una contribució o una multa'; 'actuar envers algú imposant-li la nostra voluntat'; 'jutjar, sentenciar com a àrbitre'. Per exemple: Composaren els traginers per haver robat mercaderia. Les ocasions en què podríem usar composar, doncs, són força més limitades que aquelles que se'ns presenten per usar compondre, que són molt habituals.

3. assenyalar o senyalar?

El verb assenyalar significa 'mostrar o designar amb el dit o fent qualsevol altre senyal', per exemple: No assenyalis la gent amb el dit, és de mala educació. També té el significat de 'dir, manifestar, indicar', per exemple: El conseller va assenyalar que els objectius de la legislatura s'havien complert. Cal assenyalar un dia per a la reunió de zona. Hi comparegueren tots el dia assenyalat.

El verb senyalar significa 'fer o posar un senyal en una cosa', per exemple: Cal senyalar la roba que la nena s'endurà de colònies. També significa 'fer una ferida que deixi un senyal a algú', per exemple: Va caure de la bicicleta i ha quedat senyalada. Així doncs, per indicar a algú que empleni un camp o respongui a una pregunta en un formulari, qüestionari, etc., tant es pot fer servir assenyalar com senyalar, per exemple: Assenyaleu la resposta que considereu correcta. ('indicar') Senyaleu la resposta que considereu correcta. ('posar un senyal, una creu, etc.')

4. baixar o abaixar?

El verb baixar pot ser intransitiu i transitiu; en canvi, abaixar és sempre transitiu. Com a intransitiu, el verb baixar s'utilitza quan les persones o les coses fan l'acció de baixar. Per exemple: Han baixat al jardí, Aquest cap de setmana la temperatura baixarà, Els preus no baixen mai. Quan es fa servir com a verb transitiu, baixar significa que algú desplaça de dalt a baix alguna cosa o algú. Per exemple: Ja he baixat les maletes, Has de baixar la roba del terrat, Pots baixar el nen de la trona?

En canvi, abaixar significa 'fer que sigui més baix, fer baixar a un nivell inferior, a un grau inferior d'intensitat'. Per exemple: Han abaixat el preu del peatge, Quan el va veure, va abaixar la vista, Abaixa la ràdio, que no et sento.

5. provar o tastar?

En català el verb provar és incorrecte en el sentit de prendre una petita quantitat d'un menjar o una beguda, per apreciar-ne el gust. En aquest context cal substituir-lo per tastar. Per exemple: Si no tastes la tonyina no sabràs si t'agrada. Tasta la sopa, que em sembla que no hi ha prou sal. En el sentit figurat d'experimentar una sensació, un plaer, etc., també es fa servir tastar: Ha tastat el poder i s'ha trastocat. Ja has tastat el geni del nou encarregat?

Emprovar

Posar a algú (una peça de vestir) per veure si li cau bé. Ara acaben d'embastar l'americana; si s'espera una mica la hi podrem emprovar. Avui mateix tallarem el vestit, i demà ja podrem emprovar.[...]

6. abonar1

1 v. tr. [LC] Acreditar de bo. Aquesta acció l’abona. Un altre vindrà que m’abonarà. Els votants abonen la seva gestió.

2 1 tr. [LC] Sortir fiador (d’algú), respondre’n. Faci el que faci, son pare l’abona. 2 2 tr. [LC] Donar com a cert. Els fets abonen la teva suposició.

abonar2

1 1 v. tr. [LC] Pagar (per altri) un abonament. El vaig abonar als concerts. 1 2 v. tr. [LC] per ext. Estar abonat als desenganys, al mal de cap.

2 1 intr. pron. [LC] Prendre un abonament. Abonar-se al teatre, als banys, al diari, al metro. M’he abonat per anar cada vespre al teatre. 2 2 intr. pron. [LC] per ext. Els vaig dir que no miressin prim i s’hi han ben abonat.

3 1 tr. [ECT] Pagar 3 1 . 3 2 tr. [ECT] Inscriure en un compte corrent (una partida a favor d’algú). 3 3 tr. [ECT] Tornar uns diners que abans havien estat deixats en dipòsit a canvi (d’un objecte). Li abonarem els envasos buits. (recordeu que la terra s’adoba)

7. posar o ficar?

El verb posar s'utilitza en el sentit de 'fer que (alguna cosa) sigui o estigui en un lloc determinat on no era, fer-la estar en una nova posició, en un nou estat'. Per exemple: posar un llibre a l'armari posar la corretja al gos posar la data a una carta.

Cal anar amb compte de no confondre aquest significat amb el del verb ficar, que vol dir específicament 'fer entrar dins un lloc'. Per exemple: ficar la clau al pany ficar els peus a l'aigua ficar els caramels a la butxaca Així doncs, no és correcte utilitzar el verb ficar en els casos següents: ficar la sopa a la taula, ficar l'olla al foc, ficar una coma en un escrit... Cal dir: posar la sopa a la taula, posar l'olla al foc, posar una coma en un escrit...

8. pol·lucionar o pol·luir?

El verb que designa l'acció de 'fer perdre qualitat (a un entorn) per causes diverses d'origen extern al mateix entorn, contaminar-lo' és pol·luir, i pertany a la 3a conjugació. Per exemple: Els residus van pol·luir les aigües del riu. Els residus pol·lueixen l'aigua. Vaig veure com pol·luïen el poble construint una central nuclear. Les accions dels humans han pol·luït l'ecosistema.

La forma pol·lucionar no és correcta en català.

9. arrabassar

1 v. tr. [LC] [AGF] [AGA] Arrencar les mates (d’un terreny), treure’n les arrels i rabasses, per conrear-lo.

2 1 tr. [LC] [AGF] [AGA] Arrencar (una planta) de soca-rel. Els ceps arrabassats per la torrentada. 2 2 tr. [LC] per ext. Una bala li arrabassà una mà. Arrabassar l’ànima del cos.

3 1 tr. [LC] Prendre violentament (alguna cosa) a algú. Li va arrabassar el llibre de les mans. 3 2 tr. [LC] per ext. Arrabassar a algú els diners, una herència.

4 intr. pron. [LC] [AGA] Rebordonir-se.

La forma arrebatar no és correcta en català

10. mesurar

1 1 v. tr. [LC] [FIM] [FIF] Avaluar la quantitat (d’una cosa) per comparació amb una unitat. Mesurar la llargària, el pes d’una cosa. Mesurar la durada d’un discurs. 1 2 v. tr. [LC] [FIF] Avaluar la quantitat de volum (d’una cosa) posant-ne porcions dins un recipient que serveix d’unitat. Mesurar vi, oli. Mesurar grans. 1 3 v. tr. [LC] Tenir (tal o tal dimensió). La torre mesura trenta metres del cim a la base.

2 tr. [LC] Apreciar (quelcom) en el seu valor. No cal mesurar els seus mèrits pels seus èxits.

3 tr. [LC] Conformar a una mesura determinada, moderar. Cal que mesuris bé les teves paraules.

amidar (medir no és una forma correcta en català)

1 v. tr. [LC] Determinar, prendre, les mides (d’alguna cosa). Amidar amb el metre. Amidar a pams. Amidar un camp. 2 v. tr. [LC] Avaluar amb una mida (una magnitud lineal). Amidar la llargària i l’alçària d’una paret.

# data[].attributes.body
1. Si llavors haguessis sabut de debò com era, no hi hauries confiat.

2. M’hauria agradat que l’Eloi hagués parlat clar.

3. No ho hauríem hagut de fer.

4. Ho hauries pogut dir!

5. No hi hauríem anat si no ens ho hagués demanat.

6. Ja li ho hauria explicat jo si m’haguessis dit que a tu et costava tant.

7. Els hauríem hagut d’acollir a casa.

# data[].attributes.body
1. No sé pas què m’ha passat! Ja és tard i encara he de començar a treballar.

2. Creia que la mare ja en devia tenir prou.

3. Si cal, torna-li-ho a explicar.

4. Crec que l’avi ja deu ser al casal.

5. Miquel, hauries d’ajudar-me a acabar la verema.

6. No sé quants anys té, però per l’aspecte que té deu ser menor d’edat.

7. Hauré de marxar abans perquè havia de fer un encàrrec.

8. Quina hora deu ser? Estic ben distret.

# data[].attributes.body
1. No aparegueu així davant dels seus amics, no els agradarà. - Apareixeu així davant dels seus amics, els agradarà.

2. No traguem les cadires. - Traguem les cadires.

3. No conclogueu la sessió abans de les quatre. - Concloeu la sessió abans de les quatre.

4. No encengueu el foc si no és necessari. - Enceneu el foc si és necessari.

5. No segueu de qualsevol manera. - Seieu de qualsevol manera.

6. No vingueu a casa. - Veniu a casa.

7. No jagueu en aquesta estora. - Jaieu en aquesta estora.

8. No mogui el braç. - Mogui el braç.

9. No us cregueu el que us estan dient. - Creieu-vos el que us estan dient.

# data[].attributes.body
. Vora la costa catalana seguen el blat A MITJAN / A MITJANS DE juny.

. Si no t’agrada aquesta melmelada, malament rai, perquè no n’hi ha CAP ALTRA / D’ALTRA...

.ARRAN d’aquells fets, mai més no es van parlar.

.La cursa s’ajorna per culpa del mal temps.

.Degut al canvi sobtat de temps tothom va mig adolorit.

.Tireu cap amunt.

.Se sent pudor DE benzina.

.S’ha comprat una camisa DE ratlles.

.Vindrem cap aquí.

.Ho faig AMB vista A guanyar-me’ls ràpidament.

.Fins el / AL febrer no tenim cap plaça.

# data[].attributes.body
• Dona records a l’Enric.

• Després de l’accident no coneixia ni el seu germà.

• Es va trobar la Isabel i el seu marit. Però no els va saludar, ni a ell ni a ella.

• Cada dia anava una hora amb/en bicicleta.

• Van comprar el cotxe ja fa anys, el 2001.

• S’equivocava en la manera de tractar-los.

• No hi ha res a dir.

• Té gust de plàstic.

• Li passaren tots els mals en veure el seu amic.

• Hi Ha quatre mitjons de llana i dos de cotó.

• En començar la pel·lícula, s’adormí.

• No ha cregut mai en els horòscops.

• Ella no hi tenia res a veure amb tot aquell embolic.

• Són les dotze i encara estic en / 0 dejú.

• Treballava en col·laboració amb la universitat.

• Tinc hora al dentista d’avui en vuit.

• Hem d’estar en contacte amb una agència si el volem vendre.

• Per tenir èxit, cal treballar en equip.

• Ja té el permís de conduir camions.

• Va fer un tractament molt eficaç contra / per a les al·lèrgies.

• En conjunt, han estat unes jornades prou interessants.

• Han fet una col·lecta per als damnificats del terratrèmol.

• Estic d’acord a anar-hi.

• Confia en el seu futur.

• Confia que tot sortirà bé.

• Fa dies que penso a fer vacances al maig.

• S’entossudeix a no sortir de casa.

• Tinc interès a fer-ho bé.

• S’ha fet pintar el pis per uns estudiants.

# data[].attributes.headline
Per afegir-vos al grup de WhatsApp de la classe

# data[].attributes.subject
Per afegir-vos al grup de WhatsApp de la classe

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Comencem

L'exposició oral

Organitzar el discurs en parts. L'organització més clàssica és: introducció, desenvolupament i conclusió, però n'hi ha d'altres que poden ser igualment efectives.

Memoritzar les idees principals i l'ordre de l'exposició, que han de servir de mapa de ruta i emprar connectors discursius, és a dir, paraules que organitzin, relacionin i cohesionin les idees i parts del discurs.

Per fer una bona exposició oral cal:

Triar bé les primeres paraules per tal de captar, d'entrada, l'interès i l'atenció del públic.

Per reprendre un tema: Tornant al que hem vist al principi... / Deia que... / Assenyalava que... Per establir relacions lògiques: Consegüentment,... / Això ens demostra que... / Deduïm, doncs,... Per concloure: Tractem, finalment, l'últim aspecte... / En resum,... Resumint,... / Per acabar... / En conclusió,...

Per iniciar intervencions: L'objectiu d'aquesta l'exposició és... / Parlaré en primer lloc de... / D'entrada,... Per introduir incisos o exemples: Per exemple... / Com és el cas de... / Recordem, en aquest sentit, que... Per estructurar el discurs: En primer lloc,... / En segon lloc,... / D'una banda,... D'altra banda,... / Finalment,...

Exemples de connectors

Encadenar informació nova per atorgar fluïdesa al discurs. Per exemple: Si fins ara hem vist..., ara veurem... / Això té relació amb el que hem esmentat abans...

Evitar les frases molt llargues, que en un discurs escoltat poden ser més difícils de seguir que en un text llegit.

Per fer una bona exposició oral cal:

Utilitzar expressions de lloc i de temps que ajuden a situar-se en l'estructura del discurs. Per exemple: Ja hem vist... / Parlem, ara,... / Vegem, primer, [...] i comentem, després, [...]

Adequar el registre lingüístic al context de la comunicació. Per exemple: No és el mateix dir que "Es va trobar una sortida pactada al merder causat..." (registre informal), que "Es va trobar una sortida pactada al desacord causat..." (registre formal).

Per fer una bona exposició oral cal:

Triar un lèxic adequat al tema, als coneixements de l'audiència, al grau de formalitat i al propòsit de la comunicació i defugir els mots multiús que s'utilitzen quan l'orador no troba la paraula adequada. Per exemple: cosa, tema, això de, la qüestió de, problemàtica, etc. i els mots crossa: o sigui..., doncs..., aleshores..., vull dir..., etc.

No sobrepassar ni reduir el temps establert. Dedicar a la introducció el 10% del temps, invertir en el cos del discurs un 70% del temps disponible i preveure un 20% del temps per presentar les conclusions.

10

Per fer una bona exposició oral cal:

Relacionar cada conclusió directament amb les preguntes, les hipòtesis o els objectius inicials i emprar connectors per introduir-les. Per exemple: En resum,... / Per acabar,... / Finalment,....

A més a més...

-Posa't en situació, assumeix el rol atorgat i adreça't als destinataris indicats.-La gestualitat i la mirada són importants, no et quedis de braços plegats i mirant a terra.-Tingues ben present les tasques a fer i no te'n deixis cap. -Vigila amb el volum, l'entonació, el ritme i la pronunciació. Parla de manera intel·ligible, clara, coherent i fluida.

I no t'oblidis...

de fer referència als textos de partida, sense abusar-ne.

de donar massa informació, un discurs sobrecarregat d'informació pot ser feixuc i difícil d'assimilar.

Som-hi!

# data[].attributes.attachment_link.description
Comencem L'exposició oral Organitzar el discurs en parts. L'organització més clàssica és: introducció, desenvolupament i conclusió, però n'hi ha d'altres que poden ser igualment efectives. Memoritzar les idees principals i l'ordre de l'exposició, que han de servir de mapa de ruta i emprar connectors discursius, és a dir, paraules que organitzin, relacionin i cohesionin les idees i parts del discurs.

# data[].attributes.body
1. L’11 de setembre seré lluny de casa.

2. El que és cert és que no en vol saber res.

3. La normalitat i l’anormalitat no són tan fàcils de distingir.

4. El sindicat guanyador de les eleccions ha estat la UGT.

5. Veure com actua aquest home és d’allò més desagradable.

6. L’índia i el català es van instal·lar a la mateixa habitació.

7. Tot allò espontani de l’espectacle em captivà.

8. Faran l’avaluació els mateixos professors.

9. El curs constarà de diverses sessions.

10. Ja fa massa dies que dura aquesta història!

11. No hi havia prou cadires per a tothom.

12. Quant a l’organització, deixa’m que parli amb el Pere.

13. Crec que ni el mateix Casanova entenia el que feia.

14. Vaig recórrer tot Barcelona per a trobar aquell vi.

15. Una obra no inspira confiança fins que no se’n veuen els resultats.

16. Des de la capital mateixa, Lleida, és possible fer diverses excursions.

# data[].attributes.headline
AA1.3 Gènere del substantiu i l'adjectiu II - Solució

# data[].attributes.subject
AA1.3 Gènere del substantiu i l'adjectiu II - Solució

# data[].attributes.body
(psicòleg nul) [psicòloga nul·la]

(bruixot comú) [bruixa comuna]

(pediatre gasiu) [pediatra gasiva]

(orfe tranquil) [òrfena tranquil·la]

(abat prudent) [abadessa prundent]

(heroi boig) [heroïna boja]

(assistent loquaç) [assistent loquaç]

(gendre cortès) [jove/nora cortesa]

(bomber rude) [bombera rude]

(boletaire pobre) [boletaire pobra]

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Agnès Toda i Bonet

La ressenya

És un tipus de text breu destinat a fer conèixer i divulgar qualsevol activitat o manifestació artística (una exposició, una obra de teatre, una pel·lícula...) o el contingut d'un escrit (un article, un estudi, una obra literària, un assaig...), tot fent-ne una descripció i una valoració crítica.

Estructura

1 Encapça-lament

2 Introducció

3 Resum

4 Comentari crític

Presenta les dades del producte ressenyat. En el cas de ressenyes de llibres sol haver-hi el nom de l'autor o autors i el títol de l'obra.

S'hi poden comentar les circumstàncies de l'aparició o de la recepció de l'input, la seva actualitat o oportunitat, la relació de l'input amb les anteriors del mateix autor, etc. Amb tot, aquest apartat no és obligatori.

Es pot oferir abans del comentari crític o, com passa molt sovint, de manera alternada. Pot tractar-se d'un resum argumental o temàtic. Cal que reflecteixi els continguts nuclears de l'input ressenyat. Ha d'ocupar una petita part de la ressenya.

És el rovell de l'ou de la ressenya. Inclou els comentaris i els punts de vista de l'autor sobre l'input ressenyat. Cal expressar-se de manera clara, lògica i ordenada, de manera que el lector pugui comprendre la ressenya amb claredat.

5 Conclusió

Últim paràgraf que, a tall de colofó, tanca la ressenya.

La clau d'una bona ressenya és la capacitat de l'autor de ser crític. Com que no es pot fer una valoració crítica si no es coneix una mica allò de què es parlarà, abans d'escriure una ressenya caldrà informar-se una mica sobre el tema a tractar.Quina informació es pot buscar?-Marc històric i cultural del tema a ressenyar.-Vida i obra de l'autor.-Tema principal i temes secundaris de què tracta l'obra.-Temes preferits de l'auor i el motiu d'aquestes preferències.-Obres literàries i artítisques d'altres autors que tambe´tracten aquest tema.

Es pot: -Relacionar el tema amb temes problemàtics o preocupants de la societat actual. -Valorar el punt de vista emprat per l'autor. -Valorar la rigorositat o el grau d'aprofundiment en la manera d'abordar la temàtica central de l'obra. -Validar els referents i les fonts de l'obra, així com dels materials i les dades aportades. -Valorar el grau d'originalitat del text. -Contrastar el tema amb d'altres del mateix àmbit, intencionalitat o estil, ja siguin del mateix autor, d'altres autors de la mateixa època o d'una altra època. -Assumir o no les tesis de l'obra. -Comentar el grau d'acompliment de les expectatives creades.

L'orientació crítica ha de bascular, i alternar, entre la crítica convergent ―allò en què estic d'acord― i la crítica divergent o discrepant ―allò en què estic en desacord.

TRETS LINGÜÍSTICS I DISCURSIUS

Marques d'ordre que introdueixen els paràgrafs (ordinals, locucions d'ordre: en primer lloc, d'una banda...).

Citacions amb cometes (per exemple per a citar paraules que reforcen la tesi de l'autor).

Connectors que expressen relacions lògiques (causals, il·latives, finals, condicionals, concessives o, molt sovint, adversatives), connectors argumentatius (perquè, ja que...) i conclusius (per tant, doncs, llavors...).

Interrogació retòrica; els guionets o els parèntesis (per marcar nivells entre les informacions).

TRETS LINGÜÍSTICS I DISCURSIUS

Verbs relacionats amb la causalitat o la conseqüència (causar, fer, originar, generar, produir, determinar...); amb les operacions argumentatives fonamentals (resultar, concloure, suposar, conjecturar, inferir...) o els anomenats verbs de dicció (dir, parlar de, referir-se a...).

Ús de la primera persona (l'emissor pren posició i s'hi implica), de vegades plural: des del meu punt de vista, podem pensar... Verbs modalitzadors (creure, semblar...) i mots avaluadors (bo, millor, dolent, favorable, interessant...).

Enumeracions i estructures comparatives (com, semblant a, diferent de...), etc.

RECOMANACIONS

Abans de fer o escriure una ressenya, és molt convenient de fer-ne un esquema, per tal de tenir ben clara la informació a transmetre. És molt bona idea abans d'escriure el text definitiu, fer un esborrany. És important que tractar-hi, fonamentalment, el contingut concret de l'input a comentar i que no fer generalitzacions ni anar-se'n per les branques. Finalment, cal rellegir el text resultant i fer-hi correccions necessàries (ortografia, expressions, idees no clares, etc.).

Es tracta d'un tipus de text que exigeix un registre lingüístic formal, l'ús d'un lèxic precís, propi d'una determinada àrea temàtica, un grau elevat de cohesió i estructuració i una gran claredat i fluïdesa expositives.

RÚBRICA

Coherència (estructural i textual) i cohesió (connectors, puntuació, pronoms...).

Lèxic (lluïu-vos) i correcció lingüística.

Extensió i adequació al que es demana. (No us oblideu del títol!)

# data[].attributes.attachment_link.description
Agnès Toda i Bonet La ressenya És un tipus de text breu destinat a fer conèixer i divulgar qualsevol activitat o manifestació artística (una exposició, una obra de teatre, una pel·lícula...) o el contingut d'un escrit (un article, un estudi, una obra literària, un assaig...), tot fent-ne una descripció i una valoració crítica.

# data[].attributes.headline
AA1.1 L'accentuació i la dièresi - Solució

# data[].attributes.subject
AA1.1 L'accentuació i la dièresi - Solució

# data[].attributes.body
Sempre havia sabut, intuïtivament, que Colette no li pertanyia ni li pertanyeria mai. Això era, paradoxalment, garantia del seu vincle. Potser també sabia que algun dia tornaria a créixer en ella aquell estrany jull que de moment havia estat extirpat: desig de ser presa, botí de caça, de la passió, aquella voraç i depredadora salvatgina. I llavors la seva relació s’acabaria. Com una mare ansiosa havia vetllat cada símptoma, intentant de salvar la presumpta malalta de les seves ganes latents de morir. Un i altre cop havia acomplert aquella missió que l’omplia d’un orgull sense termes: veure-la venir del món atrapada per l’angoixa, per aquell desig, exasperat i exigent, que evidencia un ésser desposseït de si mateix i a la mercè d’obscures forces hostils; ... Missy havia intuït aquesta similitud secreta, sense copsar-ne bé els termes, però, i havia atribuït la seva espontània cordialitat a altres afinitats més epidèrmiques que potser només n’eren les derivacions visibles. La seva comuna passió per les violetes, per exemple, convertides en símbol transparent i difós entre les enteses que Renée duia fins a l’extrapolació. MARIA-MERCÈ MARÇAL, La passió segons Renée Vivien.

# data[].attributes.body
Per poder realitzar la prova, cal haver assistit a un mínim del 80% de les sessions presencials i haver lliurat un mínim del 80% de totes les tasques que són les que atorguen la puntuació extraordinària que es sumarà a la nota de l’examen.

Per poder realitzar l’examen, els participants hauran de complimentar un formulari de sol·licitud d’inscripció, pels volts del mes de gener, de manera obligatòria.

Des del Servei de Suports i Recursos Lingüístics sol·licitarem els fulls de control de signatures periòdicament.

Per gestionar el lliurament de tasques i la puntuació corresponent, s’ha generat un espai moodle on les persones formadores i els participants disposen de materials de consulta i estudi i d’un nombre de tasques configurades per sumar la puntuació corresponent als 10 punts extraordinaris que es poden sumar a la nota final de l’examen.

# data[].attributes.body
toda.agnes@iesjaume1.cat / atoda@xtec.cat

Tel.: 609547014

# data[].attributes.body
Pr0f3ss0rs_temporal

# data[].attributes.body
Cada dilluns del 6/11/2023 al 3/6/2024

Examen: 7 de juny a la tarda

# data[].attributes.body
Argumenta

Com comunicar

Oralitat

Itineraris d'aprenentatge de llengua catalana

# data[].attributes.body
Tests de llengua

Enxaneta

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
En el nivell superior C2 l'alumne serà capaç de comprendre textos orals i escrits complexos i podrà expressar-se oralment i per escrit amb naturalitat, fluïdesa i precisió en les situacions complexes de l'àmbit públic, acadèmic i professional, tot emprant un repertori lingüístic ampli sobre temes abstractes o tècnics i mostrant una bona capacitat d'adaptar el missatge a les necessitats de l'auditori i a la finalitat del discurs.

En aquest nivells'assoleix el certificat de coneixement de català de nivell superior C2 que acredita que l'alumne és un usuari experimentat.

Un usuari experimentat C2 pot comprendre sense esforç pràcticament tot el que llegeix o escolta, pot resumir informació procedent de diferents fonts orals o escrites, reconstruir fets i arguments, i presentar-los d'una manera coherent. Pot expressar-se espontàniament, amb fluïdesa i precisió, distingint matisos subtils de significat fins i tot en les situacions més complexes.

Els continguts gramaticals del nivell superior

A l'índex de l'esquerra hi ha els continguts que pertanyen a aquest nivell classificats per categories i destacats en negreta.

A més, també hi trobareu els continguts que s'han treballat en nivells anteriors.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL

# data[].attributes.attachment_link.description
En el nivell superior C2 l'alumne serà capaç de comprendre textos orals i escrits complexos i podrà expressar-se oralment i per escrit amb naturalitat, fluïdesa i precisió en les situacions complexes de l'àmbit públic, acadèmic i professional, tot emprant un repertori lingüístic ampli sobre temes abstractes o tècnics i mostrant una bona capacitat d'adaptar el missatge a les necessitats de l'auditori i a la finalitat del discurs.

# data[].attributes.body
Optimot

És a dir

Diccionari de l'Institut d'Estudis Catalans

Diccionari del Grup Enciclopèdia

Diccionari Català-Valencià-Balear

Diccionaris de Larousse Editorial

Diccionari invers de la llengua catalana

Diccionari de sinònims

Diccionari de sinònims de frases fetes

Termcat

Gramàtica essencial de la llengua catalana

Novetats gramàtica 2016

Gran Enciclopèdia Catalana

Corrector de Softcatalà

Traductor de Softcatalà

Traductor Apertium

Models de documents administratius