# data[].attributes.attachment_caption
Dissenyat per a la mobilitat terrestre general.

# data[].attributes.body
Estructura anatòmica de certs organismes, especialment artròpodes, com insectes, crustacis i aràcnids.

# data[].attributes.body
Els apèndixs caminadors, també coneguts com potes articulades, estan dissenyats per permetre un desplaçament estable i eficient per superfícies sòlides.

# data[].attributes.body
Estan compostes per diverses parts (com fèmur, tars i tibia) unides per articulacions, i són accionades per músculs que permeten una gran varietat de moviments, com caminar, córrer, saltar o escalar.

# data[].attributes.body
Les seves estructures normalment són llargues i esveltes, però també robustes i versàtils. Són presents en molts insectes amb hàbits de vida principalment terrestres.

# data[].attributes.body
Estructura anatòmica que es troba en diversos artròpodes, com insectes, llagostes, saltamartins o puces.

# data[].attributes.body
Aquest tipus d’apèndix està adaptat per al moviment ràpid i llarg a través de salts per desplaçar-se o escapar de depredadors.

# data[].attributes.body
Són gruixuts i musculars, amb segments adaptats per emmagatzemar energia elàstica abans de cada salt (per fer salts potents).

# data[].attributes.attachment_caption
Especialitzat per cavar, ajudant en entorns subterranis.

# data[].attributes.body
Estructura anatòmica present en diversos organismes, com alguns insectes (escarabats, grillons talps) o crustacis (crancs i llamàntols).

# data[].attributes.body
Els apèndixs excavadors solen ser robusts i amplis, amb adaptacions com una superfície aplanada, vores esmolades o espines que faciliten la remoció de terra, sorra o altres materials.

# data[].attributes.body
En artròpodes, sovint són les potes anteriors les que actuen com apèndixs excavadors, proporcionant força i precisió per construir caus, buscar aliment o refugiar-se.

# data[].attributes.body
Aquesta mostra ha estat examinada utilitzant una microscòpia electrònica, una tècnica avançada que permet veure els detalls estructurals amb una resolució molt alta.

# data[].attributes.attachment_caption
Desenvolupat per facilitar el moviment aquàtic.

# data[].attributes.body
Estructura anatòmica present en diversos organismes aquàtics, especialment crustacis, gambes, crancs i llagostes.

# data[].attributes.body
Els apèndixs nedadors, també anomenats pleòpods o potes natatòries, solen tenir una forma aplanada i estar proveït de estructures com setes o pels que augmenten la superfície, millorant l'eficiència del moviment en l’aigua.

# data[].attributes.body
Aquestes estructures es mouen amb un patró de batuda coordinada que impulsa l'animal cap endavant o l'ajuda a mantenir-se a flotació.

També poden tenir funcions secundàries, com la ventilació branquial o la cura dels ous en algunes espècies.

# data[].attributes.attachment_caption
Optimitzat per a tasques associades amb la pol·linització.

# data[].attributes.body
Estructura anatòmica que es troba principalment en insectes pol·linitzadors, com abelles, papallones i escarabats.

# data[].attributes.body
Els apèndixs pol·linitzadors estan adaptats per recollir i transportar pol·len i néctar, per facilitar la transferència de pol·len entre flors, una funció clau en la pol·linització.

# data[].attributes.body
Inclouen estructures especialitzades, com pèls enganxosos o cistelles al llarg de les potes posteriors per emmagatzemar pol·len mentre volen de flor en flor.

# data[].attributes.body
L'aparell bucal mastegador és un tipus d'aparell bucal que es troba principalment en els insectes.

# data[].attributes.body
Aquest tipus d'aparell està format per les mandíbules, les maxil·les i el labre, que són els principals apèndixs encarregats de mastegar i processar l'aliment.

# data[].attributes.body
Les paneroles tenen mandíbules fortes que utilitzen per triturar i menjar matèria orgànica com restes d’aliments, fusta o altres materials.

# data[].attributes.body
Aquí podem observar les diferents parts de l’aparell bucal d’una panerola.

# data[].attributes.body
Labre: és una mena de llengua que serveix de protecció i ajuda a dirigir el menjar cap a la boca.

Mandíbules: estructures dures i mòbils que s’utilitzen per a triturar, raspat i tallar el menjar.

Maxil·les: peces mòbils situades darrere de les mandíbules i serveixen per ajudar a manipular el menjar.

# data[].attributes.body
Un aparell bucal mastegador-llepador és una adaptació de l'aparell bucal en alguns insectes que combina funcions de mastegar i llepar.

# data[].attributes.body
L’aparell bucal d’una abella està adaptat tant per la secció com la masticació.

# data[].attributes.body
Compta amb una llengua llarga i flexible que utilitza per a la secció de nèctar i a més també compta amb unes mandíbules robustes, fortes i de forma angular que son utilitzades per realitzar diverses tasques menys l’alimentació com tallar, manipular cera, etc.

# data[].attributes.body
Un aparell bucal llepador-xuclador és un tipus d'aparell bucal adaptat per a insectes que s'alimenten de líquids.

# data[].attributes.body
Aquest tipus d'aparell bucal està dissenyat per permetre l'absorció de fluids com el nèctar.

# data[].attributes.body
Consisteix principalment d’una estructura tubular enrotllada que utilitza per absorbir nèctars de les flors.

# data[].attributes.body
Un aparell bucal picador-xuclador és un tipus d'estructura bucal adaptada per a insectes que necessiten perforar la pell d'un hoste per alimentar-se de fluids.

# data[].attributes.body
A diferencia d’altres insectes no te mandíbula ja que la seva alimentació es basa en la succió i no en la masticació.

# data[].attributes.body
En els mosquits, l'aparell bucal inclou estructures anomenades estilets, que treballen junts per penetrar la pell i localitzar un vas sanguini, mentre que el tub principal es fa servir per xuclar la sang.

# data[].attributes.body
Mosquit femella

# data[].attributes.body
L'aparell bucal del mosquit mascle no és igual al de la femella.

# data[].attributes.body
L’aparell bucal del mosquit mascle no està dissenyat per a perforar la pell o xuclar sang.

# data[].attributes.body
Té una probocide adaptada per a l’alimentació de nèctar i altres substàncies líquides.

# data[].attributes.body
Un ull compost d’un insecte és un tipus d’ull format per una gran quantitat de petites unitats anomenades omàtides.

# data[].attributes.body
Els omàtides són unitats sensorials formades per cèl·lules fotoreceptores capaces de distingir entre la presència i la manca de llum i, en alguns casos, capaços de distingir entre colors.

# data[].attributes.body
Cada omàtide funciona com un ull independent, amb el seu propi lent, cèl·lules, fotoreceptors i nervis associats.

# data[].attributes.body
Els ulls compostos permeten a l’insecte percebre una àmplia àrea del seu voltant simultàniament, detectant moviments i canvis de llum amb gran sensibilitat.

# data[].attributes.body
Aquesta adaptació és especialment útil per a evitar depredadors i per a la cerca de menjar.

Els insectes poden tenir un o dos ulls compostos, i la seva visió és generalment molt bona per detectar moviments ràpids, però menys precisa per a objectes estàtics o detallats.

# data[].attributes.body
L’aparell bucal d’una llagosta és de tipus mastegador.

# data[].attributes.body
Compta amb maxil·les i labres que ajuden a manipular els aliments.

# data[].attributes.body
També compta amb mandíbules fortes que utilitzen per tallar i triturar plantes i altres matèries vegetals.

# data[].attributes.body
L’aparell bucal de la xinxa notonecta és de tipus punxador xupador.

# data[].attributes.body
Les parts principals de l’aparell bucal són:

Probòcide: estructura allargada i punxeguda que es fa servir per perforar la pell de les seves preses i extreure’n els fluids.

Mandíbules i maxil·les: tenen forma adaptada a la funció de perforar i extreure líquids d’altres organismes.

# data[].attributes.body
L’aparell bucal d’una mosca és de tipus xuclador.

# data[].attributes.body
Està format per una probòcide que s’allarga per succionar líquids, com els nèctars o les substàncies en descomposició.

# data[].attributes.body
Aquesta probòcide té una estructura molt adaptable per perforar superfícies suaus i absorbir líquids.

# data[].attributes.body
pota davantera - trasera d'una abella m.e

# data[].attributes.body
La pota davantera d'una abella està adaptada per a funcions de neteja i manipulació.

Inclou una estructura anomenada pinta antenal, un conjunt de pèls o espines que utilitzen per netejar les seves antenes de pol·len o altres partícules.

És més petita i menys robusta que les potes posteriors, però és molt important per al manteniment de la higiene i la sensibilitat dels seus òrgans sensorials.

# data[].attributes.body
La pota trasera és més robusta i especialitzada per al transport de pol·len.

A les abelles mel·líferes, aquesta pota inclou la corbícula o cistella de pol·len, una depressió envoltada de pèls rígids on emmagatzemen el pol·len recollit.

Aquesta estructura permet transportar grans quantitats de pol·len cap a l’eixam per alimentar les larves o emmagatzemar-lo.