# data[].attributes.body
Romanen “Gud taler ud” starter scenisk, det ser vi bl.a i starten af den, hvor den begynder med “Gud køber hus”, in media res, her ved vi ingenting, vi ved ikke hvor vi er, eller hvem Gud er. I starten af romanen, går det meget stærkt, det er meget direkte ind i en situation, der er ingen baggrundsviden. Men store detaljegrad på de specifikke situationer som kapitlerne omhandler.

Et eksempel på panoramisk fremstilling er i slutningen af novellen 147-148 kapitlet forinden, der er gud lige død. Nu er der gået 3 år og der bliver fortalt at sønnerne sidder i en kælder og “natmaden syder og koger, de sværmer for de aflange timer efter midnat”. Her har vi mange detaljer fortalt på kort tid, omkring fx alle guds ting der er blevet lagt ned i kælderen, overblik orienteret. Det har den effekt, at vi føler at der efter Guds død, er sket mange ting, især for sønnerne. Forandring og dynamik for romanen, efter Guds død.

# data[].attributes.body
Skiftsprognært, side 111 sidste 4 linjer “billeder af Guds høst af valnødder og tydelige let ciselerede tankestreger der adskiller Guds testamentariske betragtninger”. Formelle brug af ord, forberedt og præcist. Effekt: omhandler de her "testamenter" som Gud skriver, testamente er noget fint og helligt, derfor lægger det til emnet at der skrives i det her formelle sprog, og sproget passer til hvad der skrives om. Vi føler at det kommer til syne uanset om det er ironisk eller ej.

Vi kan se i meget af teksten, at der er talesprog. Det ser vi i det korte sætninger, fx på side 148 “skulle det være en hurtig snaps? Eller måske en arnbitter”, et andet eksempel “Gud køber hus” på side 5. “Gud skriver tre testamenter”, som er et eksempel på side 111.

# data[].attributes.body
Stil der er to forskellige stil i bogen. lav stil og høj stil. det skifter meget i lav og høj stil, da det også skrifter i Gud´s humør og hvordan han skal portrætteres. Fx tidligere eksempel på side 111, så bruger have en høj stil, da det bliver mere højtid i sproget. Det afspejler hvordan Gud egentlig ser sig selv som “højere end alle andre”, hvor at når han er mere rolig kommer der også en anden form for stil i måde have taler på. det bliver mere personligt og man kan bedre forstå det, som er den lave stil. fx hele hans væsen er meget uformel, spontant og alt det modsatte af “høj stil” og fx hans psykolog uddannelse.
Man kan også sige at det er meget realistisk, da det er hverdagsagtigt og man kan se tingene for sig men billeder og metaforer.

Afsnit 5-7: Tonen er præget af hverdagen, det er her, hvor de køber huset og flytter ind. Tonen er en smule kaotisk hvilket gør den humoristisk sidste linjer side 6 “Flyttefolkene pruster og stønner. Tag en bajer folkens. Gud har tid Nok. Han bærer ingenting. bortset fra jorden altså.

Afsnit 111-115: Meget humoristisk men også mega ironisk. Som tidligere beskrevet form og indeholder fx skriftsproget “afspejle” de her testamenter som gud skriver, som jo egentlig bare hans egne tanker rapporter. Kontrasterne mellem noget virkelig formelt nemlig et testamente samt guds testamenter som egentlig bare er noget fis. Der understøtter, vi kan sige at måden det er skrevet på “leger med” på den tanke og den “indbildning” han har og derfor fremstår afsnittet mega ironisk.

Afsnit 147-148: Højtidelig tone fx anvendes der sætnigner som s148 “natten hænger så herligt velhængt dernede i kælderent”. Give den effekt at ja de ligesom glade for at kaosset er ovre efter Guds død, nostalgisk,

# data[].attributes.headline
Diskursanalyse af italesættelsen af Gud på bogens første 2 sider. D.v.s. I skal prøve at fortælle på hvilken måde Gud italesættes. 

# data[].attributes.subject
Diskursanalyse af italesættelsen af Gud på bogens første 2 sider. D.v.s. I skal prøve at fortælle på hvilken måde Gud italesættes. 

# data[].attributes.body
Gud italesættes som en stor mand, ham der har styr på tingene et eksempel vi ser på side 6 er “gud har tid nok. Han bærer ingenting. Bortset fra jorden altså”. Her ser vi, at sønnerne ser ham som ham, der holder alt sammen eller også hvordan han vil se sig selv.

Bare det at han i romanen er beskrevet som “GUD”, det tillægger Uffe noget værdi. Derfor bliver hans beskrivelse som GUD som noget helligt, overlegent passer til hans væremåde.

Differenskæden på det (s.25 linje 16-17) “Gud må bare smile og knuge sine knoer under bordet” når han er sammen med sin far bliver han stille, undertrykt. Klar kontraspunkt til han titel som GUD, hvor han er alt andet end den gud han beskrives.

# data[].attributes.body
Uffe Blendstrup - Gud

Han er alkoholiker, dette kan defineres ved at han der står han drikker hver weekend og ikke sover, kun drikker sig meget fuld med vennerne, og efter han er blevet pensionist, er det også i hverdagene. Hans øjne bliver beskrevet som forpinte røde øjne, og hans sind er ondsindet. Når han fx snorker eller anden bliver det beskrevet som bl.a. en gudelig snorken, det gør han virker som en vigtig person i romanen frem for de andre personer.

Uffe Blenstrup, også beskrevet som Gud i romanen, gennemgår en personlig udvikling i romanen. Han starter med at være placeret på en pædistat som en person der er bedre end alle andre og bestemmer over alle, han bestemmer over familien og er ud af reagerende, i roman fortæller børnene at de er bange for ham. Konen låser børnene inde på deres værelse for Gud ikke skulle kunne få fat i dem.

Efter han bliver pensionist, er det som om der så småt er andet, der begynder at være vigtigere. Han hjælper børnene med at finde jobs og komme videre ud i livet.

Uffe bliver ikke beskrevet som en Gud når han er sammen med sin far, her er han undertrykt og bange, han tør ikke gøre andet end at opføre sig pænt og ordentligt.

# data[].attributes.headline
Sammenlign skildringen af kræftsygdommen i filmen og i bogen.

# data[].attributes.subject
Sammenlign skildringen af kræftsygdommen i filmen og i bogen.

# data[].attributes.body
Slutningen hører vi meget om hans kræft. Lige pludselig går det meget ned af bakke og får iltbehandling. Det er først der det får en betydning. Muligt om det er på grund af at det skal gemmes væk, har det ikke en vigtig betydning for forståelsen af Gud.

I filmen er kræftsygdommen det forløsende for at han begynder at agere mærkeligt, da han vil kurere sig selv med ord. I bogen der er det ikke tillagt et vigtigt betydning for hvorfor han agerer som han gør.

Det giver den effekt, at vi ikke skal have ondt af ham. Hans persona er ikke bundet af sin kræftsygdom, men mere se at der er noget der reelt ikke er helt i top mentalt mæssigt.

Den her sceniske fremstilling som er i bogen, det giver os en følelse af at vi er med i hele hans kræftforløb.

# data[].attributes.headline
Biografisk metode, nykritisk metode og psykoanalytisk

# data[].attributes.subject
Biografisk metode, nykritisk metode og psykoanalytisk

# data[].attributes.body
Biografiske metode:

Et indblik i forfatterens liv, baseret på Jens Blendstrup virkelig liv med sin familie osv.. Hvad er rigtigt og hvad er forkert, hvor meget af det skal kobles på virkeligheden og hvor meget er opdigtet. Noget er fakta og noget er fiktion med hvad er hvad? Har ikke den store betydning for handlingen (autofiktion).

Nykritisk metode:

Her kigger vi slet ikke på noget ude for romanen. Det kan gøre at vi fokusere meget på at nærlæse, i stedet for fx at skulle kigge på forfatteren, som i dette tilfælde er Jens Blendstrup. Det kan få os læsere til at have sværere ved at forstå den, hvis vi ikke ved, hvem forfatteren er, og hvad hans mening med bogen er. Men på den anden side, så giver det os også en fantasi og vi tænker ikke videre over de forfærdelige ting der egentlig sker.

Psykoanalytisk:

Koble på Guds person. Undersøge det ubevidste i teksten. Det`et er hvorfor Gud agerer som han gør, hvad kan vi udlede ud fra hvad han siger fx udbrud gør at vi som  læser tænker at han aldrig har lært sociale normer osv. Ud fra det, han gør fx slå en kat ihjel.

Jeg`et, problemer i barndommen der leder op til at han er blevet som han er. En forståelse for Gud, når læserne laver den kobling, er der også en større overbærenhed overfor han person, fx det med hans far, som nævnt tidligere.

Over-jeg`et, Man kan se at han ikke er bevidst om sine handlinger, ligesom når han dræber katten