# data[].attributes.body
2018 blev 32,7% Ssa/sosu udsat for trusler i deres arbejde.
2018 blev 30,7% Ssa/sosu udsat for fysisk vold af borger som havde en udadreagerende adfærd.

# data[].attributes.body
Robusthed handler ikke om, hvor robust man er som menneske mentalt og hvor meget pres man kan blive udsat for i sit arbejde.

Denne vinkel tænker vi måske ikke så meget over i hverdagen, da vi gerne vil være loyale og give en ekstra hånd, så det kan lette arbejdsbyrden.
Desværre kan denne vinkel være skadelig og kan have alvorlige konsekvenser for vores arbejdsliv.

# data[].attributes.body
Som tidligere nævnt er Mental robusthed ikke et skjold der gør, at vi som Ssa skal kunne kan klare hvad som helst i vores arbejde.

Vi skal arbejde indenfor ordentlige rammer, hvor vi bliver taget alvorlige.

Der skal være en god ledelse på stedet som reagere, uanset hvor alvorlig hændelsen har været ( individuelt syn )
struktureret hverdag
Samarbejde i personalegruppen er en vigtig faktorer, da det har stor betydning for psykisk arbejdsmiljø

# data[].attributes.body
Godt arbejdsmiljø i personalegruppen.
At Medarbejderen føler sig tryg og trives i ens arbejdsliv.

Vi skal blive klogere på udadreagerende adfærd.
Finde indtil hvorfor borgeren ikke trives.
samarbejde med pårørende.
Man bliver fagligt klædt på til at mestre voldsomme situationer.
At vi har et ansvar for at mærke efter og være opmærksom på vores eget reaktionsmønster.
At vi er interesseret i at lære hvordan vi også kan håndtere voldsomme situationer , hvis vi har haft et uhænsigtsmæssigt reaktionsmønster.
At vi indgår i et tæt samarbejde med lederen og Amir evt. personalegruppen, for at få sparring, blive annerkendt og få tillært nye kompetencer, så vi uanset situationen kan gå på arbejde dagen efter.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Flere og flere danskere får stress, og der er ingen quickfixes, der kan løse de komplekse forhold i samfundet og i individet, som fører til dette. Spørgsmålet om, hvordan vi knækker den negative udvikling i danskernes mentale helbred, kalder på nuancerede svar.

Mens strukturelle forhold på arbejdsmarkedet og i uddannelsessystemet rummer en del af såvel årsagen som løsningen på stressproblemerne, bør vi samtidig også interessere os for vores mentale robusthed som en nødvendig livskompetence, vi kan styrke.

Robusthed er livsduelighed

Vi skal interessere os for vores mentale robusthed, fordi de seneste opgørelser fra Sundhedsstyrelsen viser, at andelen af danskere med et højt stressniveau er steget fra 20,8 procent i 2010 til 25,1 procent i 2017. Og fordi 96 procent af de sygemeldte med stress angiver arbejdslivet som den væsentligste årsag, mens kun seks procent angiver, at de udløsende faktorer er arbejdsmæssige såvel som private. Derfor er viden om robusthed og robusthedsfremmende programmer i arbejdslivet centralt, hvis vi skal knække stresskurven.

Hvad er så mental robusthed? Robusthed er blevet et begreb, som mange har en mening om. Det er blevet 'hverdagsficeret' på samme måde som stressbegrebet, og jobannoncer har for længst erstattet plusordet forandringsparat med robust.

Inden for psykologien har vi en lang forskningstradition for at kunne sige noget om menneskers robusthed - hvordan man måler det og hvilke strategier, der styrker vores robusthed. Psykologien har igennem de seneste 60 år fokuseret på, hvorfor nogle mennesker, trods alvorlig modgang, klarer sig bedre end forventet, mens andre populært sagt knækker og debuterer med psykisk lidelse i form af stress, angst, depression eller PTSD.

Robusthed handler ikke om, at man kan tåle hvad som helst uden at reagere, men om hvordan og hvor godt man håndterer alvorlig modgang. Robusthed, modstandskraft, livsduelighed og resiliens er termer, der anvendes synonymt, og som dækker over, at modgang for nogle mennesker fører til en steeling effect ( What doesn't kill you makes you stronger), mens andre reagerer på modgang med en nedadgående spiral af tiltagende dårligt mentalt helbred.

Vi kan ikke gå gennem livet uden at opleve svære hændelser. Men det er ikke selve hændelsen eller alvoren heri, der fører til en negativ påvirkning af vores mentale helbred - derimod er det vores tolkning af hændelsen og de strategier, vi bringer i spil for at finde melodien igen, der har betydning for, hvor godt vi kommer videre.

Robusthed skal trænes

Den amerikanske psykolog Norman Garmezy viste allerede i begyndelsen af 1960'erne, at nogle konkrete færdigheder - eksempelvis i form af måden, vi tolker det, der sker for os på - kunne forklare, hvorfor nogle klarede sig godt trods svære hændelser. Siden da er der sket en stor udvikling inden for robusthedsforskningen, og vi ved nu, at både genetik, biologi, personlighed og opvækstforhold spiller en rolle i forhold til vores robusthed. Men, måske vigtigst i denne kontekst: Op imod 50 procent af vores robusthed er en psykologisk færdighed, som vi kan opbygge eller styrke.

Det er meget almindeligt at være robust, men mange mennesker er ikke bevidste om de strategier, der har hjulpet dem igennem svære livssituationer som eksempelvis en skilsmisse, arbejdsløshed eller syge børn.

Min egen forskning har vist, at man ved at give kampsoldater et 40-timers robusthedstræningsprogram inden de blev udsendt på mission i Afghanistan, kunne forebygge stress og mistrivsel efter hjemkomst. Samme program er gennemført af flere tusinde danskere på civile arbejdspladser, hvis arbejdsliv på sin vis godt kan sammenlignes med kampsoldaters, hvad angår oplevelsen af at være under pres - om end civile ofte ikke er udsat for direkte livsfare i jobbet.

Det er altså muligt ved systematisk træning af robusthed at forebygge stress, og derfor skal vi ikke smide barnet ud med badevandet og kategorisere robusthed som et forbigående modefænomen. Tværtimod bør vi indføre systematiske robusthedsstyrkende programmer i skoler, på uddannelsesinstitutioner og på arbejdspladser for at knække stresskurven.

Født negative

Kognitive færdigheder, der gør os i stand til at analysere og forstå omverdenen retvisende, og vores evne til at perspektivere udfordringer frem for at falde i tankefælder som katastrofetænkning ("det her går aldrig godt"), har betydning for vores robusthed og kan trænes. Det forebygger stress såvel i privatlivet som på arbejdspladsen, hvor vi let kan falde i kollektive tankefælder, når vi bliver enige om en fælles fejlfortolkning af en given situation.

Vi har et medfødt negativitetsbias, der medfører, at negative følelser og oplevelser vejer tungere og huskes bedre end alt det gode, vi oplever. Det tager længere tid for hjernen at lagre positive oplevelser og indtryk, end de negative. En overvægt af negative følelser giver os tunnelsyn.

Det er robusthedsfremmende at træne evnen til at fastholde positive følelser, fordi en overvægt af positive følelser modvirker stress og gør os bedre i stand til at samarbejde, finde nye løsninger på problemer og se det brede perspektiv.

Positive sociale relationer er en afgørende faktor for at udvikle og fastholde robusthed - hvad enten vi taler om relationer i arbejdslivet eller privat. Men vi organiserer os i stigende grad væk fra fællesskabet, idet flere og flere bor alene, og hyppige, store organisatoriske forandringer på arbejdspladserne medfører opbrud i nære relationer.

Ensomhed og manglende oplevelse af støtte er samlet set de største risikofaktorer i forhold til vores mentale og fysiske helbred. Derfor skal vi bruge mere tid på hinanden - både mens vi er på arbejde og i øvrigt, for det fremmer oplevelsen af positivitetsresonans, der opbygger såvel fysiske som psykiske ressourcer og styrker vores robusthed.

Mediter ti minutter

At kende sine egne grænser, kunne sige fra og at have et fokus på sund levevis (nattesøvn, kost, motion m.v.) er også robusthedsfaktorer. Forskning viser, at vi kan styrke vores evne til selvregulering ved at meditere blot to gange fem minutter om dagen. Hvis vores mentale sundhed er vigtig, bør det være muligt at finde tid til dette.

At have indsigt i egne psykologiske styrker og have muligheden for at bringe dem i spil, såvel i et arbejds- og uddannelsesperspektiv som i et bredere livsperspektiv, er tillige en væsentlig robusthedsfremmende faktor. Når vi bruger vores styrker, kommer vi lettere ind i en flowtilstand, der blandt andet er karakteriseret ved øget udskillelse af signalstofferne dopamin og serotonin, som er den perfekte modgift til stress.

Frem for primært at behandle mennesker, når de reagerer med et stresskollaps og dårligt mentalt helbred, skal vi satse på forebyggelse af stress gennem et øget fokus på at styrke og opbygge vores mentale robusthed i fællesskab. Det er en langt mere holdbar vej, som vi med forskningen i ryggen trygt kan begive os ud ad. Med systematisk træning af en række psykologiske færdigheder inden for hver af de nævnte robusthedsfaktorer, kan vi knække stresskurven.

At arbejde med vores egen mentale robusthed er en del af løsningen - en livskompetence, der skal understøtte vores evne til at navigere i et liv med større og større kompleksitet, som følge af den teknologiske udvikling, effektivisering og opgaveglidning i alle dele af samfundet samt forventninger til det enkelte menneske om at være selvledende - helt fra børnehaveklassen.
Alle seriens artikler ›

# data[].attributes.attachment_link.title
Debat: Vi kan forebygge stress ved at styrke vores robusthed

# data[].attributes.attachment_link.description
Der er ingen tvivl om, at vi har indrettet samfundet, så alt for mange mennesker bukker under af stress. Men vi kan selv være med til at knække stresskurven ved at træne vores robusthed.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Utryghed, mobning, skældud og skyldfølelse aktiverer Alarmhjernen. Så bliver der skruet ned for Tænkehjernen. Det bliver tanker om psykisk og social "overlevelse", som dominerer. Man kan blive vred, bange og trist, det bliver svært at tænke sig om, og det bliver sværere at lære noget nyt. Det eneste man lærer, når man er i alarm, er at være på vagt i lignende situationer. Man bliver ikke robust. Tværtimod bliver man mere sårbar.

Hvis man bliver overbeskyttet og ikke får nogen udfordringer, så tror Alarmhjernen, at "alt er farligt". Så bliver man også sårbar.

Der er grænser for, hvor robuste vi hver især kan blive på forskellige livsområder. Alle mennesker har ret til at leve indenfor rammer, som man er i stand til at kunne klare.

En robust hjerne

Heldigvis kan hjernen trænes, så man bliver mere robust. Når Tænkehjernen og Alarmhjernen får passende udfordringer - hverken for store eller for små, så kan Tænkehjernen kontrollere Alarmhjernen, så den ikke aktiveres uden grund. Når man har klaret en svær situation, giver Tænkehjernen nemlig besked til Alarmhjernen: "Det var ikke så farligt endda" - hvilket betyder, at man kan møde lignende situationer med større ro i sindet. Forskning viser, at det gør det nemmere at få et godt liv. Nogen kalder det også selvkontrol.

Det er vigtigt at få ros i hverdagen, når noget lykkes. Det er lige så vigtigt at få ros for, at man øver sig i noget, som er svært. Selvværd og selvtillid kommer ikke af ros. Man udvikler selvværd og selvtillid ved at opdage, at der er noget, man kan klare.

Et ophidset barn, som bliver mødt af en rolig og forstående voksen, lærer, at det ikke er "FARLIGT" at være i en træls situation. Barnets Alarmhjernen lærer gradvist at holde sig i ro og barnets Tænkehjerne holder sig vågen, så han/hun kan tænke sig om, når situationen skal løses. Hvis et ophidset barn bliver mødt af en ophidset voksen, så bekræftes barnets Alarmhjernen i, at situationen er "FARLIG" - dvs. barnet udvikler vagtsomhed og følsomhed - og får svært ved at tænke sig om, når der er brug for det.

Når man som voksen møder et ophidset barn - f.eks. et barn, der græder - så vækker det helt naturligt alarmfølelser inden i én selv, f.eks. følelsen "det er synd for barnet". Det kan der være meget god grund til - og dermed også god grund til at trøste barnet. Men - hvis barnet f.eks. lærer, at man kan få de ting eller søde sager, man oplever et behov for, ved at få den voksne til at synes, det er synd, så bliver der problemer. At tåle andres følelser og egne følelser uden at reagere blindt - det er også robusthed.

Robusthed handler også om at kunne tage imod kritik uden at gå i stykker, og om at udvikle sin egen kritiske sans. Når vi, i stedet for skældud, giver hinanden respektfuld kritik, er der en god chance for, at Alarmhjernen holder sig i ro, så Tænkehjernen kan bruge kritikken til at lære noget vigtigt.

Samarbejde

Børn, unge og voksne, som kan samarbejde, vil gerne samarbejde. Destruktiv adfærd er tegn på magtesløshed, og det kan forebygges:

Ros og beløn ønsket adfærd. Ros for at man øver sig i det, som er svært, selv om det ikke lykkes i starten.

Undgå kritik, skæld ud og straf. Ignorer istedet uønsket adfærd - med mindre det handler om at stoppe farlig adfærd. Vær rolig. Hvis der skal bruges konsekvenser overfor uønsket adfærd, så lad konsekvenserne være milde (kortvarig timeout og tab af privilegier), men hold fast!

Det har afgørende betydning at blive set og hørt. Spørg og lyt til personens egne ideer til løsninger. Forhandl løsninger, som alle parter kan godtage.

Sørg for masser af positivt samvær, som kan give fælles glæde.

Man skal holde, hvad man lover.

Vi lever i en verden med stor forskellighed mellem mennesker - på godt og ondt. Robusthed handler også om at kunne begå sig i forskellighedernes verden på en god måde. Børn og unge, som i daginstitution, skole og fritid oplever, at man dyrker social og kulturel forskellighed som noget spændende, får gode vilkår for at klare sig i voksenverdenen, hvor evnen til at samarbejde med meget forskellige mennesker får stigende betydning.

Det har afgørende betydning for menneskers robusthed at blive værdsat af andre. Det er en alvorlig sag at blive holdt udenfor og behandlet som anderledes. Derfor er mobning meget farligt. Det kan du læse mere om her.

Øvelse gør mester

Det meste af det vi lærer i livet - som børn og som voksne, kræver øvelse. Robusthed handler også om at lære, at det er sjovt at øve sig og blive bedre til noget. Vi ved, at mennesker, som er super gode til noget - uanset hvad, har øvet sig i mindst 10.000 timer. Vi ønsker vores børn succes - en sikker vej til succes er at lære, at det er sjovt at øve sig. Dét er nemt: Giv børn passende pligter og ros dem for, at de øver sig i det, som er svært - fra de er helt små.

# data[].attributes.attachment_link.description
Utryghed, mobning, skældud og skyldfølelse aktiverer Alarmhjernen. Så bliver der skruet ned for Tænkehjernen. Det bliver tanker om psykisk og social "overlevelse", som dominerer. Man kan blive vred, bange og trist, det bliver svært at tænke sig om, og det bliver sværere at lære noget nyt.

# data[].attributes.attachment_link.title
Anbefalinger og inspiration til at forebygge og håndtere udadreagerende adfærd i ældreplejen

# data[].attributes.attachment_link.description
Sundhedsstyrelsen udgav i december 2020 en række anbefalinger og inspiration til at forebygge, håndtere og lære af udadreagerende adfærd og voldsomme episoder i ældreplejen. Anbefalingerne sætter fokus på, hvordan der kan skabes trivsel og tryghed for både borgere og medarbejdere.

# data[].attributes.body
At vi arbejder forbyggende.
Vi skaber en kontunerlig, tryg hverdag for Ingeborg.
At vores fokus ligger på at skabe et godt rationelt arbejde, hvor der er god kontakt, tryghed forståelse for hinanden og man derigennem samarbejder mod fælles mål.

# data[].attributes.body
Det er vigtig at medarbejderens arbejdsmiljø er i orden. Og man i fællesskab samarbejder omkring den udadreagerende adfærd.
Igen kan det nævnes at Ingeborg er i centrum og det handler om at jo mere Ingeborg trives, jo mindre udadreagerende er hun.
Når man står i en voldsom situation, er det vigtig man har fokus på ens toneleje og vejertrækning - jo roligere og bedre anerkendende tilgang man har, jo større mulighed er der for at nedtrappe konflikten. ( ikke skabe kaos, så eskalere situationen)
Man skal hente hjælp, så personale i samarbejde med hinanden kan håndtere konflikten og får talt Ingeborg ned, så fokus bliver flyttet til noget positivt.
Efter episoden, er det vigtigt man for talt med hinanden og lederen deltager, så lederen kan bidrage med korrekt hjælp. Det kan ex. være psykisk førstehjælp. Episoden skal indberette som 1 arbejdsskade uanset om det er fysisk eller psykisk.
Det er også vigtigt i forhold til ens reaktionsmønster, hvor man kan forbygge at reaktionen kommer efter noget tid, ved at snakke hele episoden igennem med det samme.

# data[].attributes.body
Man skal lære at være robust. Det er ikke en egenskab man er født med.
Når alarmhjernen og tankehjernen får en passende mængde udfordringer, kan tankehjernen kontrollere alarmhjernen, så alarmhjernen ikke aktiveres uden grund, når man står i en svær situation, kan tankehjernen sende "besked" til alarmhjernen om at det ikke er farligt, da tankehjernen genkender episoden. Hvilke gør at man tager det roligere end først antaget.
Noget man også ved, er at når et menneske bliver rost og bliver annerkendt, er det med til at holde motivationen op - det samme er at man bliver udfordret fagligt og får succes med sin opgave i sit arbejde fordi det lykkes. det skaber både glæde, stolthed, selvtillid, man bliver motiveret og har skabt sig en kompetence man kan bruge fremadrettet,