# data[].attributes.headline
Дієприслівниковий зв

# data[].attributes.body
Дієприслівниковий зворот — дієприслівник разом із залежними від нього словами. Приклад: Відлітаючи у вирій, курличуть у синьому небі журавлі. У реченні дієприслівниковий зворот завжди є обставиною.

# data[].attributes.headline
Дієприслівник — це о

# data[].attributes.body
Дієприслівник — це особлива невідмінювана форма дієслова, яка позначає додаткову (другорядну) дію при основній. Дієприслівник відповідає на питання що роблячи? що зробивши? та поєднує в собі функцію дієслова та прислівника. Наведемо приклади: танцюючи, станцювавши, співаючи, заспівавши.

# data[].attributes.headline
Дієприслівник 

# data[].attributes.subject
Дієприслівник 

# data[].attributes.body
Дієприслівник — це незмінювана дієслівна форма, яка, пояснюючи головне слово, називає додаткову дію (деякі мовознавці розглядають дієприслівник як окрему частину мови). Наприклад: Враховуючи обставини, наше підприємство відкрило новий цех; Написавши відповідь, директор запропонував показати свої плани.

Дієприслівники близькі до дієслова, бо вони означають дію: писати —пишучи, бачити —бачачи, слухати —слухаючи, читати — читаючи, їхати — їдучи, друкувати — друкуючи.

Дієприслівники близькі і до прислівника, бо вони пояснюють у реченні самостійну дію: Петро вів машину, наспівуючи; Звернувши вбік, машина притишила хід; Зачинивши дверці, водій вийшов з машини; Привітавшись, він розповів про цікаву екскурсію.

Дієприслівники мають форму недоконаного або доконаного виду. Недоконаний вид означає, що додаткова дія не закінчена і відбувається одночасно з головною. Наприклад: Дивлячись на високі Карпати, Марко мріяв про рідні Альпи; Читаючи книгу, не помічаєш, як швидко летить час; Сміючись, вона розповідала про свою подорож; Соромлячись, сміючись і закриваючись рукавом, Максим поривався сховатись за хлопців (С. Васильченко).

Дієприслівники доконаного виду означають, що додаткова дія відбувається раніше від головної, вираженої дієсловом. Наприклад: Купивши квиток, ми пішли до музею народної культури; Прочитавши документ, ми почали активно його обговорювати; Закінчивши перший курс, студенти поїхали на практику.

Дієприслівники утворюються від дієслівних форм. Дієприслівники недоконаного виду утворюються від третьої особи множини теперішнього часу за допомогою суфіксів -уч, -юч, -ач, -яч: ходять — ходячи; ідуть — ідучи; бачать — бачачи; фотографують — фотографуючи.

До складу дієприслівників недоконаного виду може входити частка -сь (-ся). Наприклад: сміючись, зупиняючись, змагаючись, сподіваючись.

Дієприслівники доконаного виду утворюються від форми дієслова в минулому часі за допомогою суфікса -ши (-вши). Наприклад: зробив — зробивши, побачив — побачивши, сказав — сказавши, показав — показавши, приніс — принісши, їхав — їхавши.

Дієприслівники доконаного виду також вживаються із часткою -сь (-ся). Наприклад: розписавшись, надивившись, начитавшись, піднявшись, спустившись.

У реченні дієприслівник виступає у ролі обставини часу, мети, причини, умови, способу дії. Наприклад: Під'їжджаючи до Яремні, наш автобус звернув праворуч (обставина часу); Він біг, чіпляючи ногами зрубані пеньки й кущі (обставина способу дії).

Дієприслівники іноді втрачають ознаки дієслова і набува-ють значення прислівників. Наприклад: Зал вітав делегацію стоячи. Як бачимо з прикладу, це —дієприслівники недоконаного виду теперішнього часу. Такого ж значення можуть набувати й дієприслівники минулого часу. Наприклад: Він друкував, поспішаючи з усієї сили, невідкладні документи.

# data[].attributes.headline
ДІЄПРИСЛІВНИК

# data[].attributes.subject
ДІЄПРИСЛІВНИК

# data[].attributes.body
Дієприслі́вник — невідмінювана форма дієслова, яка, пояснюючи присудок, називає додаткову дію. Дієприслівник відповідає на питання що роблячи? що зробивши? Наприклад: мірку́ючи, пи́шучи, чита́ючи, міркува́вши, писа́вши, чита́вши.
Дієприслівниковий зворот — дієприслівник разом із залежними від нього словами. Приклад: Відлітаючи у вирій, курличуть у синьому небі журавлі. У реченні дієприслівниковий зворот завжди є обставиною.
ДОКОНАНИЙ ТА НЕДОКОНАНИЙ ВИД
Дієприслівники доконаного виду (що зробивши?) називають дію, яка передує основній дії: Відпочив ши , читаю. Вони творяться від минулого часу дієслова доконаного виду (що зробив?) за допомогою суфікса -ши: сказав — сказавши, приніс — принісши, переміг — перемігши.
Дієприслівники недоконаного виду (що роблячи?) називають дію, одночасну з основною дією. Вони творяться від теперішнього часу дієслова за допомогою суфіксів -учи (на письмі ще -ючи) для І дієвідміни і -ачи (-ячи) для II дієвідміни.
Вони (ДІЄПРИСЛІВНИК) творяться від теперішнього часу дієслова за допомогою суфіксів -учи (на письмі ще -ючи) для І дієвідміни і -ачи (-ячи) для II дієвідміни. Для цього досить дієслово поставити в 3-й особі множини теперішнього часу (що роблять?) і -ть замінити на -чи: несуть — несучи, борються — борючись, гуркотять — гуркотячи.
Цій формі властиві дієслівні ознаки виду(доконаного чи недоконаного), перехідності(неперехідності), часу(минулого або теперішнього)
Дієприслівник відповідає на питання що роблячи? що зробивши? Наприклад: мірку́ючи, пи́шучи, чита́ючи, міркува́вши, писа́вши, чита́вши. Дієприслівник поєднує в собі деякі граматичні ознаки як дієслова, так і прислівника, що відбито й в назві: дієприслівник буквально означає прислівник, що діє, перебуває в дії.

# data[].attributes.headline
Дорогі діти! Ми з віртуальною дошкою  в передчутті ваших блискучих проєктних робіт із теми "Дієприслівник")))

# data[].attributes.subject
Дорогі діти! Ми з віртуальною дошкою  в передчутті ваших блискучих проєктних робіт із теми "Дієприслівник")))

# data[].attributes.headline
Творення доконаного і недоконаного виду.

# data[].attributes.subject
Творення доконаного і недоконаного виду.

# data[].attributes.body
Дієприслівники недоконаного виду (що роблячи?) називають дію, одночасну з основною дією. Вони творяться від теперішнього часу дієслова за допомогою суфіксів -учи (на письмі ще -ючи) для І дієвідміни і -ачи (-ячи) для II дієвідміни.

Дієприслівники доконаного виду (що зробивши?) називають дію, яка передує основній дії: Відпочив ши , читаю. Вони творяться від минулого часу дієслова доконаного виду (що зробив?) за допомогою суфікса -ши: сказав — сказавши, приніс — принісши, переміг — перемігши.

# data[].attributes.headline
Дієприслівник 

# data[].attributes.subject
Дієприслівник 

# data[].attributes.body
Дієприслівник — особлива форма дієслова, яка означає додаткову дію, що супроводить головну, виражену дієсловом, і відповідає на питання що роблячи? що зробивши?

Спільні ознаки з прислівником:

незмінюваність;

залежність від дієслова, що виявляється у синтаксичній ролі обставини:

Жайворонок, співаючи, ніби висить на невидимій нитці (Яновський). Висить (що роблячи?) співаючи.

# data[].attributes.headline
Дієприслі́вник — нев

# data[].attributes.body
Дієприслі́вник — невідмінювана форма дієслова[1], яка, пояснюючи присудок, називає додаткову дію. Дієприслівник відповідає на питання що роблячи? що зробивши? Наприклад: мірку́ючи, пи́шучи, чита́ючи, міркува́вши, писа́вши, чита́вши, ставивши.

Дієприслівник поєднує в собі деякі граматичні ознаки як дієслова, так і прислівника, що відбито й в назві: дієприслівник буквально означає прислівник, що діє, перебуває в дії. Із дієслівних рис йому властиві такі: категорія виду (доконаний — зупинившись, схилившись; недоконаний — говорячи, знаючи), категорія часу[2] (теперішній — знаходячи, виступаючи; минулий — притаївшись, пройшовши). Дієприслівник, як і дієслово, може мати залежні слова. Як і прислівник, дієприслівник не відмінюється (серед дієслівних форм, не відмінюється, зокрема, інфінітив), а також у реченні виконує роль обставини.

# data[].attributes.headline
9 березня 1814 року в маленькому селі Моринці нині Черкаської області народився хлопчик, якому було назначено долею стати Пророком для українців, пробудити нас від національної сплячки і прославити українську літературу.Тарас Шевченко народився у дуже складний час для України, коли ми не мали власної незалежної держави і були закріпачені указом Катерини II. Патріотичної поезії Тараса Шевченка дуже боялась Російська імперія, яка намагалася русифікувати усіх українців. Шевченка прозвали Кобзарем, тобто хранителем народної пам'яті. А його настанови до нащадків стали для нас надзвичайно актуальними під час повномасштабної війни з Росією.

# data[].attributes.subject
9 березня 1814 року в маленькому селі Моринці нині Черкаської області народився хлопчик, якому було назначено долею стати Пророком для українців, пробудити нас від національної сплячки і прославити українську літературу.Тарас Шевченко народився у дуже складний час для України, коли ми не мали власної незалежної держави і були закріпачені указом Катерини II. Патріотичної поезії Тараса Шевченка дуже боялась Російська імперія, яка намагалася русифікувати усіх українців. Шевченка прозвали Кобзарем, тобто хранителем народної пам'яті. А його настанови до нащадків стали для нас надзвичайно актуальними під час повномасштабної війни з Росією.