# data[].attributes.body
1. העלו תמונה של יצירת אמנות מתקופת הרנסאנס

2. העלו תמונה של יצירת אמנות מימי הביניים

3. השוו בין היצירות

4. בתיאור הפוסט:

ציינו את שמות היצירות והאמנים

השוו בין המאפיינים האמנותיים (למשל: קומפוזיציה, צבע, פרספקטיבה)

הסבירו כיצד ההבדלים מדגימים את החדשנות של תקופת הרנסאנס

טיפ: תוכלו להשתמש בכלי “I can’t draw” כדי למצוא תמונות של יצירות אמנות.

# data[].attributes.headline
המונה ליזה, תקופת הרנסנס, לאונרדו די וינצ׳י

# data[].attributes.subject
המונה ליזה, תקופת הרנסנס, לאונרדו די וינצ׳י

# data[].attributes.headline
ימי הביניים, ז'אן דה ביומץ, - קרתון עם נזיר קרטוזיאני

# data[].attributes.subject
ימי הביניים, ז'אן דה ביומץ, - קרתון עם נזיר קרטוזיאני

# data[].attributes.headline
הסעודה האחרונה- מיכלאנג'לו, מתקופת הרנסנס, מגישה נעמה לויצקי

# data[].attributes.subject
הסעודה האחרונה- מיכלאנג'לו, מתקופת הרנסנס, מגישה נעמה לויצקי

# data[].attributes.body
התמונה מעוצבת בצבעים יחסית בהירים ישנים ועתיקים. הקומפוזיציה היא שרואים את כל הדמויות בצורה ברורה.

# data[].attributes.headline
הקריאה למתתיהו-אסכולת אתונה

# data[].attributes.subject
הקריאה למתתיהו-אסכולת אתונה

# data[].attributes.body
באמנות והציור בני כל עבירות היה דגש בחיות, בברוק פרק התקופתי ולאחריו היה ניסיון ליצור תגובה רגשית חזקה בשילוב עם תאורה קונטרקאוליסטית. לכל זאת במטרה להקנות את הסצנות הדינמיות והדרמתיות המזועזעות כמו ב"הקריאה למתתיהו".

# data[].attributes.headline
האיש העשיר, ז׳אן בורדישו, ימי הביניים

# data[].attributes.subject
האיש העשיר, ז׳אן בורדישו, ימי הביניים

# data[].attributes.headline
יצירה- שיגעון ימי הביניים מגישה נעמה לויצקי

# data[].attributes.subject
יצירה- שיגעון ימי הביניים מגישה נעמה לויצקי

# data[].attributes.body
צבעים צבעוניים מאוד, הדמות מתארת בברור את שיגעון ימי הביניים הקומפוזיציה של הדמות היא מרכזית מאוד. רואים את הדמות ממבט ישיר ממול

# data[].attributes.headline
הבתולה ואן הקדושה, לאונרדו דה וינצ׳י, תקופת הרנסנס 

# data[].attributes.subject
הבתולה ואן הקדושה, לאונרדו דה וינצ׳י, תקופת הרנסנס 

# data[].attributes.headline
ציור מתקופת הרנסנס של הצייר הדני Gerard David, בשם "The Judgment Of Cambyses‏

# data[].attributes.subject
ציור מתקופת הרנסנס של הצייר הדני Gerard David, בשם "The Judgment Of Cambyses‏

# data[].attributes.headline
בריאת האדם שנת 1508 לספירה בימיי הרנסנס צייר, מיכֶּלָאנְגֶ'לוֹ דִי לוֹדוֹבִיקוֹ בּוּאוֹנָארוֹטִי סִימוֹנִי

# data[].attributes.subject
בריאת האדם שנת 1508 לספירה בימיי הרנסנס צייר, מיכֶּלָאנְגֶ'לוֹ דִי לוֹדוֹבִיקוֹ בּוּאוֹנָארוֹטִי סִימוֹנִי

# data[].attributes.headline
לאונרדו דה וינצ'י – הסעודה האחרונה. ציור מתקופת הרנסנס.

# data[].attributes.subject
לאונרדו דה וינצ'י – הסעודה האחרונה. ציור מתקופת הרנסנס.

# data[].attributes.body
הקומפוזיציה בציור:

דה וינצ'י יצר קומפוזיציה סימטרית ומאורגנת. הוא הציב את ישו במרכז הציור, כאשר הדמויות האחרות מקיפות אותו. סדר הדמויות והמרחק בניהן יוצר תחושת תנועה ודינמיות.

(מגישה אליסה)

# data[].attributes.headline
ג'וטו די בונדונה – סנטה מריה נובלה. ציור מימי הביניים.

# data[].attributes.subject
ג'וטו די בונדונה – סנטה מריה נובלה. ציור מימי הביניים.

# data[].attributes.body
הצבע:

הצבעים בציור הם בדרך כלל חמים ונעימים, אם גוונים עשירים.ג'וטו השתמש בצבעים כדי להדגיש את הדמויות והרגשות שלהן.

השווה בין הציור בימי הביניים לציור בתקופת הרנסנס: הצבע קומפוזיציה.

הצבע:

"הסעודה האחרונה"– דה וינצ'י השתמש בצבעים חיים וניגודיים, שמדגישים את הרגשות ואת הדינמיקה בין הדמויות.

"סנטה מריה נובלה"– ג'וטו השתמש בגוונים חמים ועשירים, אך הצבעים נשמרים יותר לטון אחד, משמקנה תחושת רוגע.

הקומפוזיציה:

"הסעודה האחרונה"– דה וינצ'י יצר קומפוזיציה סימטרית עם ישו במרכז, מה שמדגיש את מרכזיותו בסיפור. הדמויות מסודרות מסביבו בצורה שמובילה את העין.

"סנטה מריה נובלה"– ג'וטו יצר קומפוזיציה מאורגנת, אך עם פחות סימטריה, והדמויות מסודרות בשכבות שונות, מה שמעניק תחושת עומק.

# data[].attributes.headline
המדונה והילד של רפאל 

# data[].attributes.subject
המדונה והילד של רפאל 

# data[].attributes.body
הקומפוזיציה מתקופת הרנסנס.

הקומפוזיציה בתמונה, יש לה עמק גדול.

הקומפוזיציה היא יותר טבעית ודינמית בניגוד לתמונה מתקופת הבניים.

הצבע: הרנסנס יש שימוש בצללים, תאורה טבעית וצבעים חיים יותר, בניגוד לתמונה מתקופת הבניים.

פרספקטיבה: ברנסאנס התפתח עיקרון בפרספקטיבה (אשליית עומק) לעומת חוסר עומק ביצירות מימי הבניים.

# data[].attributes.headline
המדונה והילד עם שני המלכים - דוצ'י די בונינסניה

# data[].attributes.subject
המדונה והילד עם שני המלכים - דוצ'י די בונינסניה

# data[].attributes.body
קומפוזיציה: התמונה בימי הביניים הקומפוזיציה שטוחה וסימטרית, ללא עומק אמיתי.

צבע: הצבעים בימי הביניים יותר שטוחים ולא צבעוניים.

# data[].attributes.headline
זוהי פסיפס ביזנטי מהמא

# data[].attributes.body
זוהי פסיפס ביזנטי מהמאה ה-6 בכנסיית סן אפולינרה נואובו שברוונה, איטליה. בתמונה נראים שלושת האחים (שלושת המלכים החכמים) – בלתזר, מלכיור וגספר – נושאים מתנות לתינוק ישו. הם לבושים בלבוש מזרחי אופייני, כולל כובעי פריגיה

# data[].attributes.headline
הפסיפס הביזנטי מציג את

# data[].attributes.body
הפסיפס הביזנטי מציג את שלושת האחים בצורה שטוחה, סימבולית וטקסית, עם דגש על פאר וסמליות דתית. לעומתו, “בריאת האדם” של מיכלאנג’לו מצוירת בסגנון רנסנסי ריאליסטי, עם פרופורציות גוף מדויקות ותנועה, ומדגישה את הקשר הישיר והאישי בין אלוהים לאדם. הראשונה מייצגת כבוד לאל דרך טקס, והשנייה מדגישה את רגע הבריאה עצמו