# data[].attributes.attachment_caption
Apemósine assetjada de prop pel déu Hermes

# data[].attributes.body
Apemósine era una princesa de Creta, filla del rei Catreu. El déu Hermes volia estar amb ella, però ella el va refusar i va intentar fugir del déu. Mentre corria cap a una font per escapar-se, va trepitjar unes pells lluents que Hermes havia estès prèviament a terra per si ella intentava escapar. La noia va relliscar, va caure… i ell la va atrapar. El déu va abusar d'ella allà mateix.

# data[].attributes.body
Tàigete és una de les set Plèiades, filles del Tità Atles i de l'Oceànide Plèione. El déu Zeus es va enamorar d’ella, però Tàigete volia mantenir la seva castedat. Per protegir-la, Àrtemis la va transformar en una cèrvola. Tàigete va acabar acceptant els requeriments del déu i de la seva unió va néixer Lacèdemon, el fundador mític de Lacedemònia (Esparta).

# data[].attributes.body
Dànae era filla del rei Acrisi, el qual va tancar la seva filla a la seva cambra perquè un oracle va predir que el seu net el mataria. Zeus la va veure des de l'Olimp i la va desitjar; convertit en pluja d'or, va arribar fins Dànae i la va deixar embarassada. D'aquesta unió va néixer Perseu. Acrisi, en descobrir l'embaràs, va tancar mare i fill en un cofre i els va llançar al mar buscant la seva mort. A petició de Zeus, Posidó va calmar les aigües i van poder ser rescatats per un pescador. Amb el temps, Perseu va complir la profecia en causar la mort del seu avi.

# data[].attributes.body
Mentre la guerra de Troia, Criseida, filla de Crises, un sacerdot troià del déu d’Apol·lo, va ser part del botí de guerra d'Agamèmnon durant nou anys. Per aplacar la ira d'Apol·lo, Agamèmnon va haver de retornar Criseida, i això el va portar a prendre a Aquil·les la seva esclava Briseida, fet que va originar un greu conflicte entre els dos líders grecs.

# data[].attributes.attachment_caption
La nimfa Cal·listo convertida en constel·lació

# data[].attributes.body
Cal·listo era una nimfa seguidora d'Àrtemis, la deessa caçadora, que havia promès mantenir-se verge. El déu Zeus, enamorat d’ella, la va enganyar perquè consentís estar amb ell i la va deixar embarassada. Quan Àrtemis o Hera (segons la versió) ho van descobrir, la van castigar transformant-la en ossa. Més tard, el seu fill Arcas gairebé la va matar caçant, però Zeus la va salvar i la va convertir en la constel·lació de l'Ossa Major.

# data[].attributes.attachment_caption
Hera descobreix Ío amb Zeus (Pieter Lastman, 1583–1633)

# data[].attributes.body
Ío era una bella sacerdotessa d’Hera a Argos. Zeus la va desitjar i la va obligar a estar amb ell. Per amagar-la de la seva esposa Hera, la va transformar en una vaca blanca. Quan Hera es va enterar, va enviar contra la pobre vaca un tàvec, un insecte molt molest. Ío, desesperada, va córrer i córrer i acaba travessant l'estret del "Bòsfor" que porta el seu nom (el pas de la vaca, o bou, en grec).

# data[].attributes.body
Filomela i Procne eren germanes. Tereu, marit de Procne, va violar Filomela i li va tallar la llengua. Ella va explicar-ho amb un tapís, i Procne, en venjança, va matar el seu fill Itis i el va servir a Tereu. Els déus els van transformar a tots tres en ocells: Procne en rossinyol, Filomela en oreneta i Tereu en puput.

# data[].attributes.attachment_caption
El mite grec del cicle de les estacions té origen en un matrimoni no consentit

# data[].attributes.body
Prosèrpina (o Persèfone), la filla de Demèter (o Ceres), es trobava donant una volta pel camp, quan Hades, el déu dels inferns, va aparèixer de les profunditats de la terra amb el seu carro tirat per cavalls negres i la va raptar: li agradava i volia fer-la la seva esposa.

La mare i deessa dels cereals estava tan trista que la terra va deixar de donar fruits i sempre era hivern. Així que al final el déu Zeus va pactar amb Hades que la noia seria l'esposa d'Hades sis mesos a l'any i els altres sis mesos podria estar a la superfície amb la seva mare estimada.

# data[].attributes.body
Al saqueig de Troia pels grecs, l'endevina Cassandra es va refugiar al temple d'Atena, però l'heroi Àjax la va descobrir i la va raptar violentament per abusar-ne, emportant-se-la per la força mentre ella intentava mantenir-se aferrada a l'estàtua de la seva divinitat.

# data[].attributes.attachment_caption
Luca Giordano, Ratto di Elena (1680 - 1683).

# data[].attributes.body
Helena, esposa de Menelau, rei d'Esparta, i considerada la dona més bella del món, va ser raptada pel príncep troià Paris amb l’ajuda de la deessa Afrodita, que li havia promès el seu "amor" si l'escollia com la divinitat més guapa. El rapte d'Helena va enfurismar el rei Menelau i va provocar la guerra de Troia, on els grecs van lluitar per recuperar-la perquè era una qüestió d'honor del rei.

# data[].attributes.attachment_caption
Estàtua en bronze de Benvenuto Cellini (1554)

# data[].attributes.body
L'heroi Perseu va decapitar Medusa mentre dormia, i de la seva sang en van néixer Pegàs i Crisaor.

Un mite on la víctima es converteix en monstre… i el botxí, en heroi.

# data[].attributes.attachment_caption
El que no sabies del monstre terrorífic de Medusa

# data[].attributes.body
Medusa havia estat una sacerdotessa molt bella al temple d'Atena que es volia mantenir sempre verge, però el déu Posidó la va violar dins aquell lloc sagrat. Atena va presenciar l'escena però, en comptes de salvar-la a ella o castigar-lo a ell, va transformar Medusa en un monstre amb serps al cap i una mirada capaç de convertir en pedra qualsevol que la mirés.

# data[].attributes.attachment_caption
La violència de gènere que dona nom al nostre continent

# data[].attributes.body
La princesa Europa jugava amb les seves amigues a la platja de casa seva, Fenícia, quan van veure un toro blanc tan bell i tranquil que Europa va decidir pujar-hi al damunt per millor posar-li una corona de flors. De sobte, el brau es va endinsar al mar amb ella i no va parar de nedar fins a arribar a l'illa de Creta: era el déu Júpiter, que així va canviar de formar per enganyar-la, raptar-la, i consumar el seu desig envers la noia.