# data[].attributes.body
https://drive.google.com/drive/folders/1WpR7cszm9PYyCf9QaqbA47ReuCZgWcsi

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/drive/folders/1WpR7cszm9PYyCf9QaqbA47ReuCZgWcsi

# data[].attributes.body
https://drive.google.com/drive/folders/1WpR7cszm9PYyCf9QaqbA47ReuCZgWcsi

# data[].attributes.body
- Jag har börjat läsa material
- Jag ha börjat använda arduino och göra deras tutorials
- Jag har börjat fundera kring vilka domän jag är intresserad av, och vad jag har kunskap av sedan innan.

Vad kan man göra för att förena samarbete och fysiska gränssnitt? Jag skulle vilja göra något som har att göra med samarbeten som sker på distans. Samarbeten över webben. Hur kan man få dessa samarbeten att ske mer smidigt?

Vad gäller fysiska gränssnitt - kanske hur man kan göra musik tillsammans på distans? Kanske något spel?

- Also: Jag vet att jag kommer vilja ta upp i mitt position statement om hur inlärning fungerar och att det är svårt att designa för. Något som jag vill bli bättre på.

# data[].attributes.body
Jag har idag arbetat med Arduino. Jag funderar på domän, och är intresserad av fysiska gränssnitt där känslor kan vara input. Det har varit stort det senaste åren, och jag tror att man kan resonera mycket kring komplexitet och känslor.

# data[].attributes.body
Jag läser Schön, försöker fundera kring domän och ska börja skissa. Har fortsatt arbeta med Arduino och de projekten som kommer med i projektboken. Kommer att testa crazy 8's tillsammans med min sambo för att samla information.

Tankar: Hur kan jag använda Arduino för att skissa? Vad i programvaran kan jag göra som inte tar för lång tid? Ex. så är temperaturmätaren intressant, färgerna på lamporna och seriekoppling av dem också intressant. Temperaturmätaren som en trigger/interaktion för ett fysiskt gränssnitt, vad kan den få föreställa? Kan jag använda folie eller liknande för att leda värme till temperaturmätaren eller behöver jag ta direkt på den?

I forumet besvarades frågan med att i en två-parts-kommunikation så räcker det att ena parten använder ett fysiskt gränssnitt/samarbete, och den andra kan använda en applikation för att mediera sin interaktion.

# data[].attributes.body
- Jag har fortsatt arbeta med Arduino och ska börja kolla upp fler alternativ för hur den kan användas. Vilka möjligheter har jag?
- Jag har läst mer i Janlert och Stolterman, och blivit mer förvirrad/involverad/konfunderad.
- Jag har haft min första riktiga skissession, utifrån mitt intresse för att förenkla samarbete vid musikskapande.

Jag tog hjälp av min sambo och genomförde Crazy 8's tillsammans. Det gjorde att jag kunde få andra, mer insatta, perspektiv på vad som saknas för att kunna samarbeta när man gör musik genom mjukvara. Mitt stora problem här är att kunna förena fysiska gränssnitt med idéer för samarbete. Hur ska dessa gå ihop?

Jag har också efter Workshopen 13/3 insett att det är begränsande att smalna av domänen med "musikskapande", utan jag vill istället se till de problemet som det cirkulerar kring - ex. social recursive inferences, som är särskilt viktig och svårt när man arbetar med musikskapande på distans (varför finns det inte ex. Git, eller problemet med latency står ivägen). Jag ska därför i en ny skissession utgå ifrån latency och hur man kan skapa ett fysiskt gränssnitt för att lösa detta. Då kommer jag kunna

# data[].attributes.body
Jag har fortsatt arbeta med Arduino och de projekt som ingår. Dock fastnar jag med projekten eftersom att vissa av komponenterna inte fungerar. Jag misstänker att det antingen är glapp i själva UNO'n, eller att komponenterna är trasiga/inte kopplar. Det skapar ju problem inför framtiden, och de är framförallt projekten som involverar potentiometern som kommer bli lidande. Jag får försöka se om jag kan lösa detta, eventuellt reklamera eller om jag kan hitta en annan lösning när jag använder ARDUINO.

# data[].attributes.body
Jag gör övningar för att lära mig fundera kring interaktioner inom mitt problemområde, och design genom att förstå rörelser.

Ur ett teoretiskt perspektiv förstår jag nyttan och funktionen av att designa utifrån en interaktion snarare än att designa för en produkt eller ett resultat. Mitt ända problem är hur det förhåller sig till problemområdet? Jag tycker att jag har fått lite dubbla signaler kring vad problemområdet ska vara.

Jag tänker att mitt problemområde handlar om (digitalt) musikskapande/produktion. Det finns stora problem med att kunna samarbeta med någon utan att det sker i realtid. Fördröjningar (latency) är en viktig sak som försvårar samarbeten. Man gör musik på olika sätt, men man kan ändå nå samma resultat. Jag tycker att i analysen av rörelser (jag har tittat på videos där duo's försöker programmera under tidspress).

De är musikskapare som har en specifik skill level, man har förkroppsligat lärandet och de besitter kunskapen kognitivt. De både vet och kan. Min uppgift tolkar jag som att försöka designa en interaktion för detta, med fokus på fysiska rörelser och att dessa är det som ska bidra till lärandet. Lära genom att göra.

Jag tolkar det som att jag tänker rätt när jag gör denna uppgift, men jag förstår då inte varför man ska tänka bredare? Sara hade t.ex. området växtskötsel. Jag tycker att det är ett område där det finns en del fysiska interaktioner att diskutera, men enligt seminariet så är det alldeles för smalt? Då borde ju musikskapande också vara för smalt? Jag försöker se hur jag ska kunna hitta nivån som är ÖVER, dvs. vilken nivå är det som man sedan kan leda ner till ett koncept för musikskapande?

Som tolkning av svaret i diskussionsforumet:

”Välj fritt en domän med anknytning till samarbete. Välj ett problemområde inom domänen, med en konkret brukskontext enligt PACT-strukturen: People, Activities, Context, Technologies.”

Domänen handlar om inriktningen/området, för att konkretisera så kan exempelvis e-hälsa vara ett domän, lärande kan vara ett annat.

CSCW har fått flera förgreningar så önskar man att titta på exempelvis CSCL så är det helt ok, Det viktiga är att du behandlar samarbete och fysiska gränssnitt.

Detta svar tolkar jag som att jag inte alls är ute och cyklar. Min domän handlar om musikskapande och samarbeten, och problemet handlar om latency och att kunna arbeta med varandra när man inte befinner sig på samma plats. Det är ex. kopplat till social recursive inferences. Hur man kan förstärka dessa.

# data[].attributes.body
Har hittat något som jag gärna lär mig mer om: Janlert och Stolterman kallar det för "appropriatly spaced learning goals", något som alla interaktioner med någon form av komplexitet behöver. s.102

# data[].attributes.body
Jag vill också lära mig mer om det janlert och stolterman tar upp och kallar för product semantics. det handlar om idén att former, mönster och färger bär viktiga värden som tilltalar människans sinnen. ex. syn, hörsel etc.

# data[].attributes.body
Jag har börjat utforska på ett annat sätt. Jag har börjat se det ur ett större samarbetsperspektiv, och hur man kan arbeta med social recursive inferences. Inom musikskapande är dessa inferneces särskilt viktiga, eftersom mycket handlar om vibe och känsla, mottagande. Mycket uppstår spontant i stunden, så det är intressant att utforska hur man kan skapa samarbeten där dessa plötsliga och snabba reaktioner också kan finnas med.

En annan intressant grej som jag vill lyfta i detta skede är hur svårt det är att försöka skapa nyanser. om jag utgår ifrån samarbete t.ex. så blir nyanserna ofta bara att jag ser framför mig hur man antingen är aktiv eller passiv, jag har svårt att skapa något synkront där det finns någon typ av mellanläge.

Jag är särskilt intresserad av hur man kan gå bortom det automatiserade, samtidigt som det är det automatiserade som är viktigt här. Det handlar kanske om kontroll som Janlert och Stolterman skriver om? Att man frånsäger kontroll på en lägre nivå för att kunna behålla den på en högre nivå? Genom att det kommer handla mycket om sensorer så kommer det inte finnas så mycket som användaren själv kan mata in. det är ju intressant på ett sätt, eftersom det då handlar om att helt hänge sig till interaktionen.