# data[].attributes.body
Islam: praktisk religion til en start, lempelser hen ad vejen.

# data[].attributes.body
Jesus og Moses i forhold til hinanden.

# data[].attributes.body
v17-22 brevet er en kritik af måden de holder nadver på: de skal stramme op på måden de holder nadver på

det med at komme et sted samme sted → en form for gudstjeneste

v23-25 beskrivelse af selve nadveren

Brød brydes (jesu legeme)

Væske drikkes (jesu blod)

Forkynder herrens død indtil han kommer → I nadveren mindes man Jesus.

v. 25: Den nye pagt.

v.25: ‘’ erindring’’ → der skal skabes et ritual til Jesus.

v27-34 meningen med nadver

man skal ikke bruge nadveren som et rigtig måltid

v.28: ‘’Prøveslen’’ man skal gøre sin bod, og angrer inden dåben.

Jesus er centrum i ritualet: Herrens måltid og erindringen om og forkyndelsen af Jesus’ død. Direkte forbindelse mellem Jesus’ død, soteriologien, kulten.

Metode til at ensrette de kristustroende.

Dåben er progrationsritual, mens nadveren er protektionsritual..

Formålet med nadveren er så at bibeholde ingroupfællesskabet.

# data[].attributes.body
Nadveren som et protektions-ritual: en bevægelse mod en afslutning, men dog indskydes en “buffer”, så det ikke ender så slemt. Nadveren sikrer at Kristus hele tiden er i kroppen og i en mindre bogstavelig forståelse sikrer det én imod at falde ud af pagten.

# data[].attributes.body
Oprettelse af fastlagt, ritualiseret religiøs praksis som led i institutionaliseringen af kristendommen; et middel med den funktion at konkretisere og opretholde trosforestillingerne igennem gentagelser af handlinger etc, i fraværet af den karismatiske leder (weber)

# data[].attributes.body
Q17:78-79; 4:43; 5:6
Meget struktureret, fast  form, hvis de ikke overholdes virker ritualet ikke.

# data[].attributes.body
Communitas opstår i liminalitetfasen :)

# data[].attributes.body
Nadveren har den funktion og betydning, at det skal bringe folket sammen igen om det centrale ("sammenkomster der er til gavn og ikke til skade"), hvor de skal have den rette indstilling ("forstå at nadveren ikke er et mættende måltid, men er af mere symbolsk karakter"), da der tidligere har været splittelser.
Det skal være en åndelig sult der skal tilfredsstilles og ikke en verdslig!

# data[].attributes.body
Renselse som en del af initialfasen i rituel praksis.
Ses primært i Q4+Q5.

I Korr kan man blive uren under selve ritualudførelse, hvis man er "grådig". (korr, v29)

Renselse arkaisk ligger sig mere opad renselse i initialfasen. Renselse af templet (minder om det vi ser i Q). I aksial er det mere korrekt udførelse af ritual, der udføres af menigheden. Der er sket et skift. (korr 11, nadver)

# data[].attributes.body
Q2:142-144 – interne uenigheder om praksis, forsøg på ensretning af den. Ligesom i tekst 84.
Socialt ritual, med fokus på gruppedannelse.

# data[].attributes.body
Q17:78-79 → Suraen handler om bøn og hvordan den skal udføres, samt hvad der måske er i belønning til dem der udføre den rigtige.

Q5:6 --> renselsesritual formålet med dette religiøse praksis er at give en ''symbolsk'' renselse. Man skal gøre sig ren inden bøn.

# data[].attributes.body
Opretholdelse af en neutral tilstand

# data[].attributes.body
I mangel på vand benyttes sand; dette viser vigtigheden af selve handlingen som rent symbolsk - JF paulus' fokus på nadverens symbolske værdi.

# data[].attributes.body
Hvorfor er det nødvendigt for Paulus at italesætte dette?:
Nødvendigt fordi Korintherne ikke er særligt ydmyge når det kommer til nadveren. De spiser for at blive mætte og ikke for at erindre/hylde Jesus. - Manglende fokus på nadveren som et rituelt måltid - Den er mere kirkekaffe, end ritualmåltid.

# data[].attributes.body
21-22: Communitas. I ritualet ligger man samfundsmæssige skel bag sig, så man er lige i ritualet. For hvis man ikke gør dette, men bringer sine verdslige behov med ind til ritualet.

# data[].attributes.body
Formålet med nadveren: 25-26: Protektionsritual. Opretholde erindringen, og forkyndelsen af Herren(s død). Forskydning af Jesus som eskatologisk figur, som snart kommer igen, over til at han er en form for personificeret kontinuerlig frelse, i form af nadveren og fromhed - Hans død for vore synder.

29-30: Guddommelig straf, nadveren for at undgå dette.  (jf. Turner og liminalitetens farer)