# data[].attributes.attachment_link.title
Gunvor Hofmo: Det er ingen hverdag mer - Norsk Vg2 og Vg3 SF - NDLA

# data[].attributes.attachment_link.title
Rolf Jacobsen: Signaler - Norsk Vg2 og Vg3 SF - NDLA

# data[].attributes.attachment_link.title
Jan Erik Vold: Trikkeskinnediktet - Norsk Vg2 og Vg3 SF - NDLA

# data[].attributes.attachment_link.description
Oppgave: Oppgave til Jan Erik Volds tekst "Trikkeskinnediktet"

# data[].attributes.body
https://play.kahoot.it/#/k/02ceb984-1026-4c7b-8960-6daab757127d

# data[].attributes.body
1. Gunvor Hofmo -  Det er ingen hverdag mer (1946)

2. Jan Erik Vold - Trikkeskinnediktet (1968)

3. Rolf Jacobsen - Rulle rundt og rundt (1975)

# data[].attributes.body
1. Trykk på bildet til høyre og les introduksjonen av Jan Erik Vold.
2. Klikk deg inn på den lyrikkhistoriske tidlinja nedenfor og velg perioden 1945 - 2000. Klikk på "se mer" og velg "om diktet". Her finner du en del bakgrunnsinformasjon om "Trikkeskinnediktet" som du kan bruke om du vil. BRUK HEADSET OM DU HAR.
3. Pek på tre trekk ved "Trikkeskinnediktet" som er typisk for postmoderne tekster.
4. Sammenlikn Jan Erik Volds byskildring i "Trikkeskinnediktet" og Sigbjørn Obstfelders "Jeg Ser".
- Hvordan vil du karakterisere grunnstemningen i de to tekstene? Finn noen passende adjektiv til hver tekst.
- Hva slags holdninger til byen og bylivet formidler de to tekstene?

# data[].attributes.attachment_link.title
Lyrikkhistorisk tidslinje - Nasjonal digital læringsarena

# data[].attributes.attachment_link.description
Fagstoff: Den eldste lyrikken, antikken, norrøn tid, senmellomalder og renessanse, barokken, opplysningstid og klassisisme, romantikken, realismen, nyromantikken, tidlig modernisme, 1905-45, 1945-2000.

# data[].attributes.body
Tenkte jeg skulle skrive et dikt
om trikkeskinner.
En gang begynte jeg på ett: Byen ligger
bundet
i sitt nett av trikkeskinner
- kom ikke lenger.
Gå ut og se på trikkeskinnene,
de binder ikke
byen fast, de ligger nedfelt i gaten
med brostein solidarisk på begge sider;
gå ut
og se på byen, den er ikke bundet, byer
kan ikke bindes. Nei trikkeskinner er
til å legge femøringer på,
trikken paraderte
på brune mynter opp Theresegate,
vi stod i portrom
parat til å stikke av om trikken
stanset, konduktøren ut! Flatklemte
femøringer, store som engelske
pennystykker (verdt 8 1/3 øre), gjerne
klemt skjeve, ingen elg
på femørene dengang men gode gamle hå syv. Trikkeskinner
og sykling! en gang gikk jeg på hue
foran læreren, det var i svingen ved Sporveisgata
utenfor parfymeriet og lekebutikken der, bare med ballongdekk
var man trygg (hadde
halvballong). Om våren kommer
den siste snøen seilende i klumper
ned trikkeskinnene, skyver brunt vann foran seg
med fine bølgestriper i. Siden blå menn
som skyfler skinnene rene så solen
skal få klatre uten sand i munnen
opp bakken til Adamstua, der leira ligger våt
og snart skal bli gras
mellom skinnene.

# data[].attributes.body
1. Trykk på bildet under og les introduksjonen av

Rolf Jacobsen.

2. Hvorfor kjenner ikke folk hverandre mer i den "tekniske byen"?
3. Hva skjer med barna og de gamle i denne byen?
4. Hvordan er dette diktet komponert?
5. Hva mener du er det sentrale temaet i diktet?
6. Synes du diktet passer som beskrivelse av vår samtid? Hvorfor/hvorfor ikke?

# data[].attributes.headline
Det er ingen hverdag mer av Gunvor Hofmo 

# data[].attributes.subject
Det er ingen hverdag mer av Gunvor Hofmo 

# data[].attributes.body
Gud, hvis du ennå ser:
det er ingen hverdag mer.

Det er bare stumme skrik,
det er bare sorte lik

som henger i røde trær!
Hør hvor stille det er.

Vi vender oss for å gå hjem
men alltid møter vi dem.

Alt vi fornemmer en dag
er de dreptes åndedrag!

Om vi i glemsel går:
det er asken deres vi trår.

Gud, hvis du ennå ser:
Det er ingen hverdag mer.

# data[].attributes.body
I den tekniske byen
hvor alle ruller rundt på hjul
så de kan bli glade fort
og få penger så de kan kjøpe alt
der kjenner ingen hverandre mer
for de har ikke tid
for de skal rulle rundt på hjul
å kjøpe morsomme ting
så de kan bli glade fort
så alle barn må passe på seg selv
og alle gamle må legge seg og dø
for ingen har tid og ingen vet levende råd
for det gjelder å glemme og det gjelder å bli glad fort
mens lysene blinker rødt og blinker grønt
ruller alle rundt på hjul
ruller rundt
og rundt og rundt –

# data[].attributes.body
1. Trykk på bildet under og les introduksjonen av

Gunvor Hofmo.

2. Hvem henvender det lyriske jeg-et seg til i diktet?
3. Beskriv strofeformen i diktet. Hvilken effekt har denne formen?
4. Pek på modernistiske og tradisjonelle trekk ved diktet.
5. I første og siste strofe tviler det lyriske jeg-et på Guds evne til å se ("hvis du ennå ser"). Hvilken grunn er det til å tvile, tror du?
6. Kommenter ordvalget i diktet og forsøk å forklare hvilken virkning det har.
7.Hva menes med at verden befant seg i en ”nullpunkts-tilstand” etter den andre verdenskrigen?