# data[].attributes.body
ביוון הייתה דמוקרטיה שבה אנשים היו מתאספים, היה מישהו שקורא לאנשים לדבר (פרוטוקול) וכולם היו יכולים להביע דעה, ככה היו מחליטים החלטות

# data[].attributes.body
נשים:
כליאת הנשים בגינקאון התייחסות אל הנשים ככלי קיבול שכל מטרתו הוא נשיאת הריונות והולדת ילדים חוקיים נבעה מתפיסת היוונים את האישה כמי שכלל לא תורמת ליצירת העובר. לדברי אריסטו (*אריסטו היה פילוסוף יווני*) האישה היא מעין "תנור" המחמם את זרע הבעל ומאפשר לו להתפתח.

זנות התקיימה ביוון העתיקה כבכל תרבות אחרת, והייתה לה השפעה רבה על אוכלוסיית יוון ועל פעילותה הכלכלית. הזנות הייתה חוקית, ולא נחשבה כבלתי מוסרית; בתי זונות היו קיימים בכל עיר ועיר, לעיני כל ובאין מחבא.
היו להן מעמדות, דווקא אלה שעבדו ברחוב נחשבו כבנות מעמד גבוה יותר של זונות. סנדלים שעל סוליותיהן כתובה המילה "עקבו אחרי" במטרה שהלקוחות יראו את הכיתוב על דרגי העפר ויעשו זאת.

# data[].attributes.body
בהתאם לתקופה העתיקה, בין 40 ל 80 אחוז של האוכלוסייה האתונאית היו עבדים.

# data[].attributes.body
לנשים אסור היה לצאת מהבית אלא לאירועים מיוחדים כמו הלוויות, טקסים דתיים .
לנשים לא הייתה זכות לתבוע במשפט, ואם תבעו או נתבעו היו חייבות להיות מיוצגות על ידי גבר.

# data[].attributes.body
Hollo Hello

# data[].attributes.body
היוונים היו פוליתאיסטים, האומר שהם האמינו באלים רבים שהוו חלק גדול מהחיים שלהם. מתוכם היה 12 אלי אולימפוס, שנחשבו לאלים הראשיים.
האלים גרו בהר אולימפוס בו הם שלטו ובו הייונים הקריבו חיות ומתנות אחרות.

# data[].attributes.body
ביוון המציאו את האלים  האולימפיים.
האל החזק הוא ראש משפחת האלים הנקרא זאוס אל הברק והשמיים

# data[].attributes.headline
כותבי טרגדיה יוונית

# data[].attributes.subject
כותבי טרגדיה יוונית

# data[].attributes.body
היו שלושה כותבי טרגדיה גדולים ביוון העתיקה. אחד בשם
סופוקלס, השני בשם איסכילוס והשלישי בשם אוריפידס.

# data[].attributes.body
היוונים נלחמו בפרסים בקרבות ארוכים וגדולים מאוד בשנים 498-499 לפני הספירה. הפרסים הובילו משמעותית אך לאחר מכן התוצאה התהפכה לטובת היוונים.

# data[].attributes.headline
היוונים היו אוהבים ל

# data[].attributes.body
היוונים היו אוהבים לצייר הרבה על כדים ובתקופה הקלאסית התחילו לצייר דמויות שחורות על כדים שבתוכם היה אפר של מתים

# data[].attributes.body
תאטרון יוון העתיקה, התיאטרון התפתח בפסטיבלים לכבוד האל דיוניסוס ובעיקר בתחרויות הדרמה השנתיות בדיוניסיה העירונית של אתונה.

# data[].attributes.body
הדמוקרטיה האתונאית הייתה צורת המשטר הראשונה המוכרת בהיסטוריה שדגלה במספר עקרונות המאפיינים משטרים נאורים רבים כיום ובראשם עיקרון של שלטון העם. הדמוקרטיה האתונאית הייתה תוצאה של החלשות שלטון המלך במה שהייתה עיר מדינה בעלת שלטון מלוכני והעברת יותר ויותר מסמכויותיו אל מועצות שבתחילה היו מורכבות מאצילי העיר וסופו של התהליך היה חלוקת הסמכויות השלטוניות בין כל אזרחי אתונה.

# data[].attributes.body
בעת העתיקה לא הייתה קיימת מדינה ששמה "יוון". המונח "הֶלַאס" (Ελλάς), "יוון", ציין תרבות משותפת ושפה משותפת (שהייתה מחולקת לכמה ניבים) להלנים (יוונים) ולא מדינה אחת.

# data[].attributes.body
הטרגדיה היוונית הביאה השראה ליסודות התאטרון ודרכו גם הבסיס הסיפורי לקולנוע המודרני.

# data[].attributes.body
החברה ביוון העתיקה אופיינה בהבחנה בין עבדים לבני חורין, הבחנה בין תפקידי גברים לתפקידי נשים, חוסר משמעות יחסי למוצאו של האדם ומרכזיותה של הדת. סגנון החיים האתונאי איפיין את העולם היווני העתיק, בניגוד למערכת החברתית של ספרטה, שהייתה ייחודית לה.

# data[].attributes.body
התקופה של יוון העתיקה נמשכה כאלף שנים והסתיימה רק בעליית הנצרות ביוון.

# data[].attributes.body
ספַּרטָה
הָעיר-מדינָה הַשנייָה בַּחֲשיבוּתָהּ בּיָוָון הָיתָה עיר שֶל לוֹחֲמים. אוֹרַח הַחַיים הַספַּרטָני הָיָה חֲמוּר וּממוּשמָע. כָּל נַעַר הִתחיל בּאימוּנים צבָאיים כּשֶמָלאוּ לוֹ שֶבַע שָנים ונִשאַר חַיָיל עַד שֶהָיָה בֶּן שישים.

# data[].attributes.body
יחסים הומוסקסואליים היו נפוצים ביוון העתיקה ונכתבו עליהם שירים

# data[].attributes.headline
בן פיירשטיין

# data[].attributes.subject
בן פיירשטיין

# data[].attributes.body
חכמי אתונה השפיעו השפעה רבה על ההשכלה והתרבות ביוון במהלך המאה ה-5 וה-4 לפני הספירה.

# data[].attributes.body
לאָתוּנאים היה צי חזק ובו יותר מ-200 טרירֶמוֹת – אוניות מלחמה שהונעו בכוח מפרשֹ מרובע ו-170 חותרים שישבו בשלוש שורות. הם חתרו במהירות עצומה ונגחו בחוזקה את אוניית האויב. ב-480 לפני הספירה, במלחמות נגד הפַּרסים, מחץ הצי האתונאי את הצי הפרסי בקרב הימי בסָלָמיס.

# data[].attributes.body
ביוון העתיקה אירועי הספורט החשובים התרחשו בגמנסיון, שם המנצח היה מקבל זר מעצים מיוחדים. עצים אלו היו נחשבים כאל עצי האלים (כגון זית, דפנה תמרים וכו.), מסיבה זו נקרא האירוע "משחקי הכתר", או בשם השני של האירוע "משחקי הקודש". המשחקים היו מתרחשים בעירום היא כיוון שלדעת היוונים הקדומים הגוף היה מאוד יפה וחשוב,  הוא היה אחד המתנות של האלים ורצו להראות אותו במלאו.

(התמונה שלמטה ממחישה זריקת דיסקוס, אחד ענפים שביצוא "במשחקי הכתר")

# data[].attributes.headline
נועה טקסון ונעם טבצי

# data[].attributes.subject
נועה טקסון ונעם טבצי

# data[].attributes.body
היוונים ידועים באהבתם לחגיגות הכוללות מוזיקה, ריקודים ואוכל. מה

# data[].attributes.body
המשחקים האולימפיים ביוון העתיקה החלו בשנת 776 לפני הספירה. תחרויות ספורט נערכו כמעט בכל ערי יוון,
בתחילה נערכו המשחקים במשך יום אחד בלבד וכללו אירוע בודד: ריצה למרחק בהקפה אחת של אצטדיון.  התחרויות היו חלק מהפולחן הדתי, אך בזכות האווירה שנוצרה הן הפכו לפסטיבל ססגוני.

# data[].attributes.body
היוונים הקימו באתונה את הדמוקרטיה (שלטון העם) הראשונה בעולם.

# data[].attributes.headline
אשירה קליינמן

# data[].attributes.subject
אשירה קליינמן

# data[].attributes.body
שבירת צלחות ביוון הוא מנהג נפוץ במיוחד בטברנות המקומיות. שבירת הצלחות ביוון היא מנהג עתיק עוד מתקופת ימי הביניים בו נהגו לשבור צלחות כסימן הבעה והתמודדות עם אובדן. הצלחות גם ייחסו מעמד רב לבעליו בעותה העת ושבירתם הייתה גם דרך ראוותנית להראות על עושרו של האדם.