# data[].attributes.body
Des del segle XI, les ciutats europees van començar a créixer a partir d'orígens molt diversos. Unes eren antigues ciutats d'origen romà que fins llavors havien romàs només com a seu religiosa i que, des d'aquesta època, van començar a repoblar-se.

Al nord d'Europa es van fundar ciutats noves, algunes espontàniament, ubicades a les rodalies d'un port, a elles arribaven les caravanes de mercaders. Altres van sorgir en els voltants de castells i abadies, o en l'encreuament de camins recorreguts per mercaders.

Com les antigues ciutats d'origen romà van ampliar les seves muralles a partir de l'vell nucli fortificat o "burg", a les ciutats noves també se les va cridar burgs i burgesos als seus habitants.

Les ciutats medievals que van ressorgir a partir de la S. XI van complir sobretot una funció econòmica: es van convertir en centres de producció i d'intercanvi. Creaven i posaven en circulació tècniques, mercaderies i també idees. Lentament van començar a substituir als monestirs. En elles es va anar desenvolupant una divisió i una especialització de la feina, afavorida per la difusió de noves tècniques.

# data[].attributes.body
La pesta negra també coneguda com a Mort Negra va ser una epidèmia de pesta, que va devastar Europa i Àsia a mitjans del segle XIV i es calcula que va provocar la mort d’aproximadament un terç de la població europea.

La pesta és una malaltia epidèmica causada pel bacil de Yersin-Kitasolo (Pasteurella pestis), que va poder ser aïllat el 1894, a Hong Kong, durant una epidèmia, pel microbiòleg suís Yersin.
Els signes i els símptomes apareixen a les poques hores de la infecció i poden incloure: Tos, amb sang en l'expectoració, falta d'alè. Nàusees i vòmits.

Com van superar la pesta negra?
Els cadàvers dels molts morts eren incendiats en grans fogueres diàriament. Després va haver-hi un gran incendi que va matar, va desplaçar i va espantar a les rates i quan la població de rates va disminuir, també va cedir l'epidèmia anomenada La Pesta Negra.
La malaltia va durar quatre mesos a Bizanci, la seva major virulència va durar tres mesos. Al principi les morts van ser una mica més que el normal, després la mortalitat es va elevar molt més, i més tard va aconseguir a 5.000 persones cada dia, i fins i tot va arribar un moment que van ser deu mil cada dia i fins i tot més.

# data[].attributes.body
Les ciutats medievals eren molt petits en comparació amb el que serien posteriorment les ciutats modernes. ... Normalment, la ciutat medieval estava protegit i delimitat per muralles o murs de gran alçada. Moltes vegades les ciutats podien crear-se a la banda o prop d'un castell medieval.
Les ciutats medievals van veure el seu renéixer quan els antics nuclis urbans abandonats després de les invasions bàrbares van ser progressivament recuperant els seus habitants gràcies a el desenvolupament agrícola iniciat al segle XI que va generar benestar econòmic i al seu torn això va afavorir els intercanvis comercials.

La gran majoria de les ciutats medievals estaven situades prop d'un camí important, mar o riu i això va ser el que va atreure en el seu moment a una gran quantitat de mercaders convertint-se en grans centres econòmics.

Les parts d'una ciutat medieval són: la plaça central o mercat que és una part que està al centre de la ciutat i es ven menjar, la catedral que és un lloc religiós (cristià) on és anava a resar i a ensenyar la vida de fe i la doctrina de l'Església, la muralla interior que és per protegir la part central de la ciutat, la muralla exterior per protegir la part de fora i l'ajuntament és la Institució local que té per Funció el govern il 'administració dels interessos de l'veïnat d'un municipi.

# data[].attributes.body
https://www.guiaarqueologicaciudadespatrimonio.org/avila-historia-ii

https://www.arteguias.com/sociedadmedieval.htm

https://recursos.santillana.es/file/packs/1148431_1a_unidad.pdf

https://blogs.sapiens.cat/socialsenxarxa/2010/09/12/que-es-la-pesta-negra/

# data[].attributes.body
La societat estava dividida en dos estaments: a la base trobem els camperols, lliures o serfs, que suposaven la immensa majoria de la població; en el segin escalo es troben els militars i els nobles, laics o eclesiàstics. No tots tenien la mateixa categoria sinó que l'estatus dins d'aquests dos grups variava. Finalment esta a dal de tot la reialesa, és a dir, el rei i la seva família.
Que són els gremis?
A l'edat mitjana, els membres d'un gremi solien viure al mateix carrer, i en moltes ciutats hi ha carrers que conserven el nom del gremi que hi treballava (Argenteria, Escudellers, etc.). Cada gremi solia tenir un sant patró. La seva funció era taxar el preus de productes, hi havia lleis específiques creades pels gremis. Dins els gremis hi havia experts i artesans que ensenyaven a un deixeble o aprenent de l'ofici, és a dir, mestres.