# data[].attributes.body
Afsnit 37-38 Han prøver opfordrer fru H til ikke at tilgive sin mand.

Afsnit 71 "Jeg maattte føre dem begge bort og opbyde al min kunst og opfindelseskraft for at berolige den stakkels kone. Det lykkedes mig kun halvt - hun agnede en forstaanede ulykke."
Hvis jeg har forstået det rigtigt, så har fru H en anelse, om hvad der rent faktisk er sket.

# data[].attributes.body
Afsnit 5: Jeg tænker det siger noget omkring det her med at kvinder ikke må være utro med en. Da hun netop giver ham hånden som kan danne et tegn på noget utroskab.

Han beskriver hende som en vampyr i afsnit 7: Vare Vampyrer Andet, end Misfostere af en tøjleløs Indbildningskraft, da maatte jeg have seet en af disse Skabninger – udvortes levende, indvortes livløse, Legemer uden Sjæle, Kjødmasser uden Hjerte –. Jeg kjendte hende som attenaars Jomfrue, som Ægtefælle og Moder.

Som godt kan vise det her erotisk og seksuelt væsen, der betager ham. Han ville selv gerne have ønsket at netop Elise havde valgt ham, selvom han allerede selv havde en hustru.

# data[].attributes.body
I afsnit 6 siger han at "hun er uden sjæl og uden hjerte" men i afsnit 48 siger hun at hendes samvittighed går hende på og at hun elskede sin mand. Det er modsigende til hvad han synes hun er, og hvad hun i virkeligheden er.

# data[].attributes.body
Afsnit 22, linje 9-11: "Jeg sad som paa Naale; hvad skulde jeg gjøre? Min Hovedpine, som ved denne pludselige Opvækkelse var bleven endnu hæftigere, tillod mig ej heller at fatte en Resolution".

Han sidder som på nåle, hvilket betyder at han sidder opmærksomt og lytter, og han nævner også selv, at han tager ingen beslutning om at gøre noget i situationen

# data[].attributes.body
I afsnit 7 beskrives Elise som En person uden sjæl og Hjerte.
" udvortes levende, indvortes livløse, Legemer uden Sjæle, Kjødmasser uden Hjerte"

i afsnit 47, modsiges det af Elises brev hvor hun netop beskriver at hun vil hengive sig med legeme og sjæl "at gjøre Alt for den dyrebare Gjenstand, at hengive den baade Legeme og Sjæl"
og i afsnit 52, beskrives igen en modsætning omkring Elises hjerte "der venter Dig med brændende Hjerte", så her kan vi tolke at Elise ikke er en kødmasse uden hjerte, men har et der brænder for kærligheden til majoren.

# data[].attributes.body
Afsnit 5-7:  Han  byder Fru L op til dans, men samtidig sammenligner han hende, med både en skøge og en vampyr.
Afsnit 6: Han mener at hun ikke er for en mand og det vil  varsle om en fremtid af ulykke.
Afsnit 9:  ''Det mellem L og mig saa tvert begyndte Bekjendtskab fortsattes flittig, og blev snart til et Venskab, som kun Døden mægtede at opløse” .
Præsten fremstår ikke særlig godt, ud fra de udtagelser han gør sig, omkring Fru L.

# data[].attributes.body
"Det var ikke saameget Jfr. W*s Haandtryk, som det første Blik paa hendes Ansigt, der tilhvidskede mig: denne dejlige Pige er ikke for een Mand. Der var i hendes Øjne hverken dette sødt Hensmægtende, eller det fyrigt Opfordrende, ikke det ømt Tilladende, ej heller det dybt Udforskende; hendes Smiil var hverken sødligt, eller skjelmsk, og endnu langt mindre kjækt;"

Han snakker her om at hun udstråler sig selv for at være foruden mand og han tror derfor han har en chance, men da han så finder ud af at hun har flirtet med ham af en helt anden grund, så kalder han hende for en skøge og for en vampyr. (Se Marc's opslag ovenover)

- Minella

# data[].attributes.body
Frue L*! nu skal det være forbi imellem os i afsnit 35, men så i 48-49 forklar hun hvor meget hun elsker ham

# data[].attributes.body
Blandt damerne opdagede jeg snart den bedste Danserinde, som tillige ustridigt var den smukkeste. Dog maae jeg tilstaae, at hun i den første Egenskab gjorde størst indtryk paa mig. Jeg bød hende op til en af Datidens Modedanse, og fik et bejaende Buk. Jeg stod for at gøre op, og havde just med Haandklap givet Tegn til at begynde, da L*, hvem jeg aldrig før havde seet, traadte hen til min Dame, bukkede, og erindrede hende om, at hun havde lovet ham denne Dans. Jomfrue W* rødmede, og undskyldte sig med, at hun troede det var den næste, til hvilken hun havde ladet sig engagere; ”men dersom min Chapeau tillader,” lagde hun til, ”kunne vi jo endnu bytte om. ”Ingenlunde!” svarte L* lidt spydigt, ”jeg resignerer, og finder mig i at være No. 2, allerhelst da jeg vist nok er kun en daarlig Danser imod denne Herre.”

Hans selvbillede i denne del af teksten, viser at han tror han er den bedste danser og at han overgår L* i at vinde damen, som viser sig at være en andens dame.

# data[].attributes.body
Afsnit 37: "I dette Øjeblik" sagde jeg, "er det til Lægen alene at tale; dæmp deres Frygt og deres Smerte! – saa sandt De har deres Mands Liv kjert!" lagde jeg til saa sagtelig, at han ikke kunde høre det.

Afsnit 38: Sandsynlighed er ikke altid Sandhed; og der kan gives mange tænkelige Tilfælde foruden det værste. For Himlens Skyld!

Han prøver at skjule for fru H, at han mulighvis har en finger med i L's død, selv om at det virke som om hun har en anelse om det.

# data[].attributes.body
Han nævner at han sidder på nåle som om han virkelig sidder og holder øje, og nævner også at han ikke tager en beslutning om at gøre noget.

# data[].attributes.body
Han byder jomfru W op til dans, men efter han mærker hendes håndaftryk og hendes ansigtudtryk får det ham til at sammenligne hende med både en skøge og en vampyr