# data[].attributes.headline
להראות את הכאב

# data[].attributes.subject
להראות את הכאב

# data[].attributes.attachment_link.title
שרית חדד - לראות את הכאב - Sarit Hadad - See the pain

# data[].attributes.body
אבי, יצחק בן זאב ניצול שואה שהלך לעולמו לפני 3 שנים בגיל 87, נולד באוטווצק, פרבר בעיר וורשה.

בנם של וולף ורבקה אח בוגר לצבי. כשפרצה המלחמה אבא היה בן שמונה וצבי היה בן שש.

המשפחה עברה בתחילה לגטו באוטווצק, עם הזמן כשהחיים הפכו קשים מאוד אביהם, וולף השכיל לקרוא את העתיד העומד לבוא והכין לאשתו ולשני בניו מקומות מסתור אצל משפחות פולניות טובות שעימן היו לו קשרי מסחר.

האב, וולף נשלח לגטו וורשה. הבנים הוסתרו באסם בחצר משפחה באוטווצק והאם הוסתרה בתוך תנור קיר שנבנה עבורה בבית משפחה בעיירה קרצ'ב.

הבנים היו יוצאים בלילות, מלקטים אוכל והולכים לבקר את אימם כשהם מתחבאים בדרך בבית הקברות, משוטטים בשדות ונמלטים על נפשם מפני הנאצים.

לאחר תקופה במסתור, נסעו סבי ואימו לבקר את האב בגטו וורשה. הם הצליחו לעבור את הנסיעה ברכבת בשלום והצטרפו לקבוצת יהודים שחזרה מעבודות כפייה ונכנסה חזרה לגטו.

הם הגיעו לאב שכבר גסס מטיפוס והיה ברור שלא ישרוד.

לאחר כמה ימים נפטר וולף, וסבי נאלץ לסחוב את גופתו ולהשאיר אותה ברחוב בגטו, כדי שהנאצים יאספו אותה יחד עם גופות יהודים נוספים שלא שרדו.

סבי נשאר תקופה בגטו וורשה והתחבר עם דמויות מפתח בגטו. הוא נמנה על מוכרי הסיגריות בכיכר שלושת הצלבים בוורשה, והשתייך לחבורתו של מרדכי אנילביץ' מפקד מרד גטו וורשה. אנילביץ' הורה לסבי לברוח מהגטו כמה ימים לפני צאתו למרד על מנת שישאר בחיים. סבי עשה כמצוותו וברח דרך תעלות הביוב והתאחד עם אחיו שנותר במסתור.

כשהסתיימה המלחמה אספו את כל יתומי אוטווצק בבית היתומים המקומי. "השומר הצעיר" טיפלו בהם ושלחו אותם לארץ ישראל. אבי עלה ארצה בעליית הנוער יחד עם אחיו צבי ושלושת בני דודו יעקב, נורית ודוד, הם הגיעו לקיבוץ עמיר שבגליל המערבי הקימו את המדינה ונלחמו במלחמותיה.

# data[].attributes.attachment_link.title
אבא ואני ברית לוקה

# data[].attributes.headline
סבתא רבקה עם יצחק וצבי ובני הדודים יעקב, נורית ודוד

# data[].attributes.subject
סבתא רבקה עם יצחק וצבי ובני הדודים יעקב, נורית ודוד

# data[].attributes.attachment_link.title
אבא צבי, בני הדודים וסבתא רבקה.JPG

# data[].attributes.headline
בית היתומים של יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.subject
בית היתומים של יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.attachment_link.title
בית יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.headline
פירוש המילה שואה

# data[].attributes.subject
פירוש המילה שואה

# data[].attributes.body
שׁוֹאָה היא מילה שמקורהּ בעברית המקראית, ובה משמעותה חורבן, כיליון. במחצית השנייה של המאה העשרים נוצקה משמעות מיוחדת למילה המיודעת "השואה" – השמדתם השיטתית של כשישה מיליון יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה.

# data[].attributes.headline
על פועלו של יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.subject
על פועלו של יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.attachment_link.title
יאנוש קורצ'אק | דמויות היסטוריות מתקופת השואה| לומדים שואה עם יד ושם

# data[].attributes.attachment_link.title
המלך_מתיא_הראשון

# data[].attributes.headline
הערכים בהם דגל יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.subject
הערכים בהם דגל יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.body
כבוד הילד.
עצמאות הילד.
דמוקרטיה ומימוש עצמי.
חופש יצירתי.
חשיבות המשחקים.

# data[].attributes.headline
יומנה של אנה פרנק

# data[].attributes.subject
יומנה של אנה פרנק

# data[].attributes.body
הסיפור המפורסם ביותר על נערה שהעבירה את שנות המלחמה במסתור באמסטרדם.
היומן של אנה הפך לספר ותורגם לשפות רבות. הוא יצא בגרסאות המותאמות לילדים, נוער ומבוגרים.
הבית שבו הסתתרה אנה עם משפחתה באמסטרדם משמש כמוזיאון בו מבקרים אלפי תיירים בשנה.

# data[].attributes.attachment_link.title
יומנה של אנה פרנק

# data[].attributes.attachment_link.title
אנה פרנק | דמויות היסטוריות מתקופת השואה | לומדים שואה עם יד ושם

# data[].attributes.body
"ילדים אינם אנשי המחר אלא אנשי ההווה. יש להם זכות ליחס רציני, יחס של חיבה וכבוד. יש לאפשר להם לגדול ולהיות מי שנועדו להיות. 'האדם הבלתי ידוע' בתוכם הוא תקוותנו לעתיד."

יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
פטר גינז (1928 - 1944), "רחוב בטרזין".
צבעי מים, דיו ועפרון על נייר.
אוסף מוזיאון האמנות, יד ושם

פטר גינז נולד בפראג. הוא היה נער ברוך כישרונות וכבר בגיל צעיר צייר וכתב מאמרים, סיפורים קצרים ושירים. עם כיבוש צ'כיה על ידי הצבא הגרמני ויישום חוקי הגזע, סולק פטר מבית ספרו. ב-1942 גורש לטרזין, שם המשיך לצייר ולכתוב. עם חבריו בביתן הנערים ערך והוציא לאור עיתון מחתרתי בשם "ודם" ("אנחנו מובילים"). בסתיו 1944 גורש לאושוויץ, שם נרצח מיד עם הגעתו.

# data[].attributes.attachment_link.description
כמיליון וחצי ילדים נרצחו בשואה. מעטים שרדו. מספר הילדים ששרדו מוערך באלפים בודדים. בתערוכת זו מוצגים צעצועי ילדים, משחקים, יצירות אמנות, יומנים ואלבומים, וכן עדויות של ניצולים שחולקים את חוויות ילדותם לפני השואה, במהלכה ומיד אחריה.

# data[].attributes.body
אריקה טאובנר גולד הייתה רק בת חמש כשקיבלה את תכשיט קסם התלתן הזה מסבתה בהונגריה בשנת 1937. שבע שנים לאחר מכן, לאחר שהגרמנים כבשו את הונגריה, חשו הוריה של אריקה את הסכנה המצפה ליהודי הונגריה והחליטו להטמין את קסם התלתן יחד עם חפצי ערך אחרים במרתף העפר של דירתם.
השניים נמלטו בשלום ומצאו מחסה אצל עוזרת הבית לשעבר שלהם. בינואר 1945, אריקה וג'וזה התאחדו עם  האב זולטן, והמשפחה שבה לבניין המגורים שלהם. שם הם מצאו את  תכשיט קסם התלתן וחפצים יקרים אחרים, שעדיין הוחבאו במרתף.

# data[].attributes.body
במשך שנתיים ישבה חנה ליד הדלת כדי להקשיב לצעדים העולים מחדר המדרגות. נאסר עליה ועל אמה להציץ מבעד לחלון ולנעול נעליים כדי שלא יישמעו צעדיהן. בחג המולד, כשאירחה משפחת סקוברונק אנשים בביתה, הסתתרו חנה ואמה בתוך ארון. בחשכת הארון דמיינה חנה שהיא עפה למרחבים, חופשייה כפרפר.

# data[].attributes.headline
חסידי אומות העולם

# data[].attributes.subject
חסידי אומות העולם

# data[].attributes.body
חסידי אומות העולם עשו בחירה לא פשוטה לסייע ליהודים להימלט מאימת המשטר הנאצי. הם בחרו לציית לחוק המוסרי-הפנימי שלהם ולעבור על חוקי המשטר שתחתיו חיו, וזאת תוך כדי סיכון חייהם וחיי בני משפחתם.

# data[].attributes.attachment_link.title
המגרה השלישית של סבא דף עבודה

# data[].attributes.headline
המגרה השלישית של סבא - דף עבודה

# data[].attributes.subject
המגרה השלישית של סבא - דף עבודה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
יום השואה הוא יום לא פשוט לכולנו. בטח שלילדים קטנים בכיתות א-ב.
חשבתי רבות כיצד להעביר להם משהו, קטן, אבל משהו שירגישו מה באמת היה שם.
מצאתי את הסיפור "המגירה השלישית של סבא". סיפור מרגש על סבא של אורי, סבא שהוא כל כך אוהב.
לסבא יש שולחן בחדר העבודה עם שלוש מגירות. המגירה השלישית תמיד נעולה... אורי לא הבין מדוע. יום אחד מצא אורי את המפתח למגירה והסקרנות גברה עליו. מה היה שם...?
הקראתי לילדים את הסיפור המרגש. הקראתי בשקט בשקט כשכולם יושבים על השטיח מולי מרותקים.
כשהגעתי לרגע בו אורי פותח את המגירה עצרתי וחילקתי לילדים את דף העבודה. ביקשתי מהם שינסו לדמיין מה היה שם במגירה הנעולה. למה סבא נעל אותה?
ברקע הם שמעו את בטהובן ובאך. כמו שסבא של אורי אהב לשמוע בביתו....
היה קסום. הם ישבו וציירו...

הילדה ציירה חולצה עם טלאי, תמונה של סבא ואחותו אנה ודפי זיכרון שכתב

ילדה זו ציירה את הטלאי הצהוב ואת היומן של אנה פרנק.

בסיפור מסופר כי לסבא היתה אחות בשם אנה. היא קישרה את השם וחשבה כי אנה פרנק

אחרי שסיימו לצייר סיימתי לקרוא את הסיפור המרגש.

העברתי בין הילדים את הטלאי הצהוב שהיה במגירה, את התמונות של סבא

קבצים:

הטלאי הצהוב

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אומנות יצירה ואפרוחים

# data[].attributes.attachment_link.title
אומנות יצירה ואפרוחים

# data[].attributes.attachment_link.description
יום השואה הוא יום לא פשוט לכולנו. בטח שלילדים קטנים בכיתות א-ב. חשבתי רבות כיצד להעביר להם משהו, קטן, אבל משהו שירגישו מה באמת היה שם. מצאתי את הסיפור "המגירה השלישית של סבא". סיפור מרגש על סבא של אורי, סבא שהוא כל כך אוהב. לסבא יש שולחן בחדר העבודה עם שלוש מגירות.

# data[].attributes.headline
יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.subject
יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.headline
יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.subject
יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.body
יאנוּש קוֹרצ'אק הוא שם העט שבו נודע הנריך גולדשמיט, רופא, מחנך והוגה חינוכי, סופר, פובליציסט ופעיל חברתי יהודי-פולני. קורצ'אק היה ממבשרי הפעילות למען זכויות הילד ושוויון זכויות לילדים. בתי היתומים שהקים וניהל היו אחד הניסיונות המוקדמים בחינוך דמוקרטי, שכללו גם בית דין של ילדים.

# data[].attributes.headline
ילד של קורצ'אק

# data[].attributes.subject
ילד של קורצ'אק

# data[].attributes.attachment_link.title
"אני עדיין ילד של קורצ'אק" | ישראל היום

# data[].attributes.attachment_link.description
אחד משלושת יתומי יאנוש קורצ'אק היחידים שנותרו בחיים מספר על המחנך היהודי הנודע | כשהיה בן 7, הגיע יצחק בלפר לבית היתומים של יאנוש קורצ'אק בוורשה * גם היום הוא עדיין נמצא שם בדמיונו: כבר 70 שנה - מאז "גברת סטפה" נתנה לו לראשונה צבעים וניירות - שהוא מצייר שוב ושוב את הדוקטור

# data[].attributes.headline
המגרה השלישית של סבא

# data[].attributes.subject
המגרה השלישית של סבא

# data[].attributes.headline
צ'יקה הכלבה בגטו

# data[].attributes.subject
צ'יקה הכלבה בגטו