# data[].attributes.body
Josep Tous i Soler, conegut com a Pare Tous, (Igualada, 31 de març de 1811 - Barcelona, 27 de febrer de 1871)[1] va ésser un frare caputxí, fundador de la Congregació de les Caputxines de la Mare del Diví Pastor. Fou beatificat el 25 d'abril de 2010 a Santa Maria del Mar.

# data[].attributes.body
Josep Tous va néixer al carrer Sant Josep d'Igualada el 31 de març de 1811[1] al si d'una família molt cristiana, essent el novè dels dotze fills de Nicolau Tous Carreras i Francesca Soler Ferrer.[2] Fou batejat l'endemà, l'1 d'abril,[3] a la parròquia de Santa Maria, essent padrí el seu germà gran Nicolau Tous i Soler.[2] L'any 1824 ingressà al convent dels Caputxins d'Igualada[1]i aviat es desvetllà la seva vocació religiosa. Als quinze anys es va fer postulant de l'Orde de Frares Menors Caputxins. El 18 de febrer de 1827 professà com a novici al convent dels Caputxins de Sarrià i el 19 de febrer de 1828 va fer la professió religiosa amb vots solemnes,[1] prenent el nom de fra Josep d'Igualada. Estudià teologia i filosofia, residint als convents de Calella, Girona, Valls i Vilanova, fins a ser ordenat prevere el 24 de maig de 1834.[1] Destinat al convent de Santa Madrona de Barcelona, hagué de sortir-ne el juliol de 1835 arran de l'exclaustració i dispersió dels religiosos. Marxà exiliat a França i, tot predicant pels pobles, arriba a Gareccio (Itàlia). Finalment s'instal·la a Tolosa de Llenguadoc, juntament amb el seu germà, també caputxí.[1] Allí fou el sacerdot d'un monestir de monges benedictines fins al 1842.[1]

# data[].attributes.body
El 1858 es traslladaren a Capellades, on establiren la casa mare, i ell retornà a Barcelona.[1]De mica en mica la congregació obre col·legis a Sant Quirze de Besora, a Barcelona, primer al carrer Bou i després a l'Alt de Sant Pere,[1] i a Madrid.[4] Tous té cura del creixement de l'institut i l'assistència i formació de les germanes que en formen part. Va morir a Barcelona, mentre deia missa al convent de la congregació, el 27 de febrer de 1871. La ciutat d'Igualada anomenà un carrer en honor seu,[1] i una placa recorda el seu baptisme a la basílica de Santa Maria.[3] També s'instal·là una placa al carrer Sant Josep, lloc on va néixer.[5]

# data[].attributes.body
Torna a Barcelona l'any 1843 i hi exerceix el ministeri de sacerdot. Mentre no es torna a autoritzar la vida conventual, viu amb els seus pares. Fou destinat durant 4 anys a Esparreguera, i després, per motius de salut, a la parròquia de Sant Francesc de Paula.[1] Promou la devoció a l'Eucaristia i Maria, com a mare de Jesús, el Bon Pastor, i funda una associació de devoció anomenada Associació de Donzelles de la Nena i Màrtir Santa Romana. Aconsellat pel pare Claret,[4] i veient les necessitats d'educació intel·lectual i espiritual dels joves sense recursos, va decidir posar-hi remei i va fundar la congregació de les Caputxines de la Mare del Diví Pastor el 1850 a Ripoll, juntament amb les primeres germanes: Elisabet Jubal, Marta Suñol i Remei Palos. Tous va redactar les constitucions de la congregació partint de la Regla de Santa Clara i les dels clarisses caputxines de Maria Àngela Astorc, creant així una congregació de terciàries caputxines dedicades a l'ensenyament. L'any 1857 abandonaren Ripoll i van vendre l'edifici que estaven construint a causa de problemes amb l'ajuntament.[1]

# data[].attributes.body
Placa que recorda el seu baptisme a la basílica de Santa Maria d'Igualada.

# data[].attributes.body
Aquesta és la pàgina web de l'ecola Josep Tous avui en dia.