# data[].attributes.headline
"We are not trying to save the world. We are trying to tell people that the World needs saving" - Hearts in the Ice

# data[].attributes.subject
"We are not trying to save the world. We are trying to tell people that the World needs saving" - Hearts in the Ice

# data[].attributes.body
Jeg har akkurat hørt 2,5 timer av lydboken "Barking up the Wrong Tree", og der snakker forfatteren Eric Barker om temaer som er gjennomgått i modul 1 og 2, feks Adam Grant og hans forskning. Anbefales :)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Much of the advice we've been told about achievement is logical, earnest...and downright wrong. In Barking Up the Wrong Tree, Eric Barker reveals the extraordinary science behind what actually determines success and most importantly, how anyone can achieve it. You'll learn:

* Why valedictorians rarely become millionaires, and how your biggest weakness might actually be your greatest strength
* Whether nice guys finish last and why the best lessons about cooperation come from gang members, pirates, and serial killers

* Why trying to increase confidence fails and how Buddhist philosophy holds a superior solution
* The secret ingredient to "grit" that Navy SEALs and disaster survivors leverage to keep going
* How to find work-life balance using the strategy of Genghis Khan, the errors of Albert Einstein, and a little lesson from Spider-Man

By looking at what separates the extremely successful from the rest of us, we learn what we can do to be more like them-and find out in some cases why it's good that we aren't. Barking Up the Wrong Tree draws on startling statistics and surprising anecdotes to help you understand what works and what doesn't so you can stop guessing at success and start living the life you want.

# data[].attributes.attachment_link.description
Much of the advice we've been told about achievement is logical, earnest...and downright wrong. In Barking Up the Wrong Tree, Eric Barker reveals the extraordinary science behind what actually determines success and most importantly, how anyone can achieve it.

# data[].attributes.headline
Granskning av hendelser som samskriving i Synergi

# data[].attributes.subject
Granskning av hendelser som samskriving i Synergi

# data[].attributes.body
Samskriving er nyttig og lærerikt. Ved å presse seg til å bruke mer samskriving vil alle dra nytte av det. Man vil raskt legge seg til en god vane å samskrive. "Alle vet litt" og det er en godt tanke som kan pushe alle videre med ny info.

# data[].attributes.body
Samskriving er nytt for meg. Spesielt i disse krevende tidene pga Korona hvor det ikke er mulig med fysiske treff, kan samskriving uten at alle deltakere trenger å møtes både være hensiktsmessig, tidsbesparende og effektivt. Jeg vil nok bruke det ifm en velforening hvor vi jobber med ulike saker som skal flettes sammen.

# data[].attributes.body
må være en effektiv bruk av samskriving, ikke slik som oftest hvordan gruppearbeid er. hvor alle blir fordelt en rolle eller en del de må skrive også bare sette et sammen til en presentasjon

# data[].attributes.body
Utrolig effektivt med samskriving. Jeg ser egentlig bare fordeler, det effektiviserer samarbeidet, tiden og kompetansen. Er det større dokumenter, som studentinnleveringer kan det være nyttig å sette opp noen kjøreregler og rollefordeling for maks effekt av samskriving.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Samarbeid om tekstskapingen fører til økt bevissthet om hva vi gjør når vi skriver.

Å skrive er ofte en ensom aktivitet, men i skriveopplæringen er det nyttig å legge til rette for at elevene kan skrive sammen. I samskriving er elevene en viktig støtte for hverandre, og samskriving er en god strategi for å skape motivasjon og mestring i skriveopplæringen. Flere studier viser at samskriving har positiv effekt, både på elevenes motivasjon, men også for elevenes skriveutvikling. Når elevene skriver sammen, blir arbeidet for mange mer lystbetont, samtidig som samarbeidet fører til økt bevissthet om hva man gjør når man skriver.

Med samskriving mener vi her at flere elever (to eller flere) er sammen om å skape en felles tekst eller at læreren skriver sammen med elevene. Elevene og læreren utgjør slik en viktig støtte for hverandre i skriveprosessen.

Samskriving kan gjøres på ulike måter. Elevene kan arbeide samtidig i det samme rommet eller de kan jobbe med samme tekst, men på ulike tidspunkt i et felles skriverom på for eksempel skolens læringsplattform. De kan også skrive hvert sitt forslag til ulike tekstdeler for så og møtes ved forhandlingsbordet. Her må elevene forhandle om teksten og hjelpe hverandre med tekstskapingen. Slik synliggjøres også skriveprosessen for elevene i større grad enn når elevene skriver alene - i samskriving gjøres skriveprosessen mer eksplisitt fordi elevene må sette ord på det de gjør og de valgene de foretar. Dette er viktig både for å øke elevenes metaspråklige bevissthet og for å utvikle elevene til strategiske skrivere. Når elevene samskriver, kan læreren lettere koble seg på elevenes skriveprosesser i en tidlig fase, og samtalen elevene imellom gir læreren viktig kunnskap om hva elevene er opptatt av, sliter med, trenger hjelp til og så videre.

Kilder

# data[].attributes.attachment_link.description
Samarbeid om tekstskapingen fører til økt bevissthet om hva vi gjør når vi skriver. Å skrive er ofte en ensom aktivitet, men i skriveopplæringen er det nyttig å legge til rette for at elevene kan skrive sammen. I samskriving er elevene en viktig støtte for hverandre, og samskriving er en god strategi for å skape motivasjon og mestring i skriveopplæringen.

# data[].attributes.headline
Samskriving er ganske nytt for meg. Nå som jeg har lært hvordan jeg kan skrive uten at andre tar æren, er jeg mer åpen for det. 

# data[].attributes.subject
Samskriving er ganske nytt for meg. Nå som jeg har lært hvordan jeg kan skrive uten at andre tar æren, er jeg mer åpen for det. 

# data[].attributes.body
Modul 2 har gjort meg mer reflektert over alle fordelene men også noen av utfordringen samskriving har. Jeg er blitt mer motivert til å begynne å bruke dette i større grad enn det jeg gjør nå. VI både gir og får ved å dele og samarbeide med andre . Sluttresultatet blir bedre og underveis har vi alle tilegnet oss mer kunnskap, informasjon og opparbeidet oss et bredere nettverk av relasjoner og venner.

# data[].attributes.body
Her vil jeg trekke fram Google doc som et utmerket verktøy ved gruppearbeid i undervisning.  Da er det viktig at veileder/lærer oppretter dokumentene og deler det med de som er i de ulike gruppen. Kjøreregler må utarbeides og alle må også være klar over at jeg som lærer har tilgang til loggen. Det vil si at jeg kan se hvem som har bidratt.

# data[].attributes.body
Hyggelig gjensyn med Adam Grant🍁

# data[].attributes.headline
Samskriving gir muligheter til å samarbeide bedre og på en smartere måte. 

# data[].attributes.subject
Samskriving gir muligheter til å samarbeide bedre og på en smartere måte. 

# data[].attributes.body
Det er mange løsninger som tilbyr funksjoner ved samskriving. Idag det blir mer og mer vanlig å jobbe med delte dokumenter. Det hjelper oss til å jobbe mer strukturert, raskere og mer effektivt. Ofte hører jeg at ingen har tid til å samarbeide eller snakke sammen angående konkrete oppgaver som innebærer mye tekst. Når samskriving gir muligheter til fleksibilitet, så finnes ingen unnskyldinger lenger.

# data[].attributes.body
Mange interessante perspektiver her på samskriving. Håper å kanskje kunne ta dette i videre bruk på hobbynivå, da jeg driver med kreativ skriving i gruppe. Å dele tekster kan være en interessant øvelse.

# data[].attributes.body
Jeg har frem til nå ikke brukt samskriving profesjonelt, kun privat i Google docs. Men ser at det er en effektiv, rask og morsom måte å jobbe og dele informasjon på. Kommer definitivt til å bruke denne måten å kommunisere på også profesjonelt!

# data[].attributes.body
Jeg har brukt samskriving både privat og på jobb. Jeg synes det er genialt å kunne dele og jobbe sammen i et dokument istedenfor å sende fram og tilbake på e-post. Jeg synes likevel at organisasjonen må sette noen kjøreregler på hvordan vi oppfører oss i samskrivingsdokumenter, er det greit å kommentere små skrivefeil når man sitter i teamsmøte? Jeg mener det er viktigere at vi fokuserer på innhold og struktur om vi bruker samskriving i teamsmøter.

# data[].attributes.headline
Ved å samskrive i digitale notater kan bedrifter lage sin helt egen og interne wikipedia. 

# data[].attributes.subject
Ved å samskrive i digitale notater kan bedrifter lage sin helt egen og interne wikipedia. 

# data[].attributes.body
Innenfor min bransje i oljeindustrien så er vi totalt avhengig av samskriving, blant annet når vi søker Til om å få bore en ny brønn. Ingen vil klare å skrive den alene uten input fra de forskjellige i teamet (eksempelvis; ingeniør, HMS, Finans, Logistikk). Selvfølgelig så kan en rolle skrive alt, men kvaliteten vil da bli deretter...

# data[].attributes.headline
Samskriving er nyttig og praktisk i mange sammenhenger og jeg vil helt klart benytte med dette i mange forskjellige fora og grupper. 

# data[].attributes.subject
Samskriving er nyttig og praktisk i mange sammenhenger og jeg vil helt klart benytte med dette i mange forskjellige fora og grupper. 

# data[].attributes.body
Det er alltid noe nytt å lære når man samskriver.

# data[].attributes.body
Jeg lærer og gjør mange nye oppdagelser med samskriving!

# data[].attributes.headline
Samskriving er også en fin måte å tilegne seg ny kunnskap på!

# data[].attributes.subject
Samskriving er også en fin måte å tilegne seg ny kunnskap på!

# data[].attributes.body
Samskriving er et nytt virkemiddel som kan bidra til å skape deling av informasjon på tvers av organisasjonen.
Nyttig ny læring for meg.

# data[].attributes.body
Samskriving
Jeg samskriver mest med min leder og det synes jeg er helt greit for da kan vi bistå hverandre hvis det er behov.

# data[].attributes.body
En effektiv og god måte å koordinere arbeid på uten at alle deltakere trenger å møtes som vil spare tid.

# data[].attributes.body
Jeg syns samskriving i Wiki høres spennende ut og har luftet idéen om å opprette en slik på barneskolen jeg jobber :)

# data[].attributes.body
Samskriving er bra, pass på om du gir deltagere tilgang til å lese, kommentere eller redigere.

# data[].attributes.headline
Kremt - jeg synes dette konseptet virker ganske rotete. Foretrekker egentlig heller hypertekst.

# data[].attributes.subject
Kremt - jeg synes dette konseptet virker ganske rotete. Foretrekker egentlig heller hypertekst.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hypertext is text displayed on a computer display or other electronic devices with references ( hyperlinks) to other text that the reader can immediately access. Hypertext documents are interconnected by hyperlinks, which are typically activated by a mouse click, keypress set or by touching the screen. Apart from text, the term "hypertext" is also sometimes used to describe tables, images, and other presentational content formats with integrated hyperlinks. Hypertext is one of the key underlying concepts of the World Wide Web, where Web pages are often written in the Hypertext Markup Language (HTML). As implemented on the Web, hypertext enables the easy-to-use publication of information over the Internet.

"(...)'Hypertext' is a recent coinage. 'Hyper-' is used in the mathematical sense of extension and generality (as in 'hyperspace,' 'hypercube') rather than the medical sense of 'excessive' ('hyperactivity'). There is no implication about size - a hypertext could contain only 500 words or so. 'Hyper-' refers to structure and not size."

The English prefix "hyper-" comes from the Greek prefix "ὑπερ-" and means "over" or "beyond"; it has a common origin with the prefix "super-" which comes from Latin. It signifies the overcoming of the previous linear constraints of written text.

The term "hypertext" is often used where the term " hypermedia" might seem appropriate. In 1992, author Ted Nelson - who coined both terms in 1963 - wrote:

By now the word "hypertext" has become generally accepted for branching and responding text, but the corresponding word "hypermedia", meaning complexes of branching and responding graphics, movies and sound - as well as text - is much less used. Instead they use the strange term "interactive multimedia": this is four syllables longer, and does not express the idea of extending hypertext.

Hypertext documents can either be static (prepared and stored in advance) or dynamic (continually changing in response to user input, such as dynamic web pages). Static hypertext can be used to cross-reference collections of data in documents, software applications, or books on CDs. A well-constructed system can also incorporate other user-interface conventions, such as menus and command lines. Links used in a hypertext document usually replace the current piece of hypertext with the destination document. A lesser known feature is StretchText, which expands or contracts the content in place, thereby giving more control to the reader in determining the level of detail of the displayed document. Some implementations support transclusion, where text or other content is included by reference and automatically rendered in place.

Hypertext can be used to support very complex and dynamic systems of linking and cross-referencing. The most famous implementation of hypertext is the World Wide Web, written in the final months of 1990 and released on the Internet in 1991.

In 1941, Jorge Luis Borges published " The Garden of Forking Paths", a short story that is often considered an inspiration for the concept of hypertext.

In 1945, Vannevar Bush wrote an article in The Atlantic Monthly called " As We May Think", about a futuristic proto-hypertext device he called a Memex. A Memex would hypothetically store - and record - content on reels of microfilm, using electric photocells to read coded symbols recorded next to individual microfilm frames while the reels spun at high speed, stopping on command. The coded symbols would enable the Memex to index, search, and link content to create and follow associative trails. Because the Memex was never implemented and could only link content in a relatively crude fashion - by creating chains of entire microfilm frames - the Memex is now regarded not only as a proto-hypertext device, but it is fundamental to the history of hypertext because it directly inspired the invention of hypertext by Ted Nelson and Douglas Engelbart.

In 1963, Ted Nelson coined the terms 'hypertext' and 'hypermedia' as part of a model he developed for creating and using linked content (first published reference 1965). He later worked with Andries van Dam to develop the Hypertext Editing System (text editing) in 1967 at Brown University. It was implemented using the terminal IBM 2250 with a light pen which was provided as a pointing device. By 1976, its successor FRESS was used in a poetry class in which students could browse a hyperlinked set of poems and discussion by experts, faculty and other students, in what was arguably the world's first online scholarly community which van Dam says "foreshadowed wikis, blogs and communal documents of all kinds". Ted Nelson said in the 1960s that he began implementation of a hypertext system he theorized, which was named Project Xanadu, but his first and incomplete public release was finished much later, in 1998.

Douglas Engelbart independently began working on his NLS system in 1962 at Stanford Research Institute, although delays in obtaining funding, personnel, and equipment meant that its key features were not completed until 1968. In December of that year, Engelbart demonstrated a 'hypertext' (meaning editing) interface to the public for the first time, in what has come to be known as " The Mother of All Demos".

The first hypermedia application is generally considered to be the Aspen Movie Map, implemented in 1978. The Movie Map allowed users to arbitrarily choose which way they wished to drive in a virtual cityscape, in two seasons (from actual photographs) as well as 3-D polygons.

In 1980, Tim Berners-Lee created ENQUIRE, an early hypertext database system somewhat like a wiki but without hypertext punctuation, which was not invented until 1987. The early 1980s also saw a number of experimental "hyperediting" functions in word processors and hypermedia programs, many of whose features and terminology were later analogous to the World Wide Web. Guide, the first significant hypertext system for personal computers, was developed by Peter J. Brown at UKC in 1982.

In 1980 Roberto Busa, an Italian Jesuit priest and one of the pioneers in the usage of computers for linguistic and literary analysis, published the Index Thomisticus, as a tool for performing text searches within the massive corpus of Aquinas's works. Sponsored by the founder of IBM, Thomas J. Watson, the project lasted about 30 years (1949-1980), and eventually produced the 56 printed volumes of the Index Thomisticus the first important hypertext work about Saint Thomas Aquinas books and of a few related authors.

In 1983, Ben Shneiderman at the University of Maryland Human - Computer Interaction Lab led a group that developed the HyperTies system that was commercialized by Cognetics Corporation. Hyperties was used to create the July 1988 issue of the Communications of the ACM as a hypertext document and then the first commercial electronic book Hypertext Hands-On!

In August 1987, Apple Computer released HyperCard for the Macintosh line at the MacWorld convention. Its impact, combined with interest in Peter J. Brown's GUIDE (marketed by OWL and released earlier that year) and Brown University's Intermedia, led to broad interest in and enthusiasm for hypertext, hypermedia, databases, and new media in general. The first ACM Hypertext (hyperediting and databases) academic conference took place in November 1987, in Chapel Hill NC, where many other applications, including the branched literature writing software Storyspace, were also demonstrated.

Meanwhile, Nelson (who had been working on and advocating his Xanadu system for over two decades) convinced Autodesk to invest in his revolutionary ideas. The project continued at Autodesk for four years, but no product was released.

In 1989, Tim Berners-Lee, then a scientist at CERN, proposed and later prototyped a new hypertext project in response to a request for a simple, immediate, information-sharing facility, to be used among physicists working at CERN and other academic institutions. He called the project "WorldWideWeb".

HyperText is a way to link and access information of various kinds as a web of nodes in which the user can browse at will. Potentially, HyperText provides a single user-interface to many large classes of stored information, such as reports, notes, data-bases, computer documentation and on-line systems help. We propose the implementation of a simple scheme to incorporate several different servers of machine-stored information already available at CERN, including an analysis of the requirements for information access needs by experiments... A program which provides access to the hypertext world we call a browser. ― T. Berners-Lee, R. Cailliau, 12 November 1990, CERN

In 1992, Lynx was born as an early Internet web browser. Its ability to provide hypertext links within documents that could reach into documents anywhere on the Internet began the creation of the Web on the Internet.

As new web browsers were released, traffic on the World Wide Web quickly exploded from only 500 known web servers in 1993 to over 10,000 in 1994. As a result, all previous hypertext systems were overshadowed by the success of the Web, even though it lacked many features of those earlier systems, such as integrated browsers/editors (a feature of the original WorldWideWeb browser, which was not carried over into most of the other early Web browsers).

Besides the already mentioned Project Xanadu, Hypertext Editing System, NLS, HyperCard, and World Wide Web, there are other noteworthy early implementations of hypertext, with different feature sets:

Among the top academic conferences for new research in hypertext is the annual ACM Conference on Hypertext and Hypermedia. Although not exclusively about hypertext, the World Wide Web series of conferences, organized by IW3C2, include many papers of interest. There is a list on the Web with links to all conferences in the series.

Hypertext writing has developed its own style of fiction, coinciding with the growth and proliferation of hypertext development software and the emergence of electronic networks. Two software programs specifically designed for literary hypertext, Storyspace and Intermedia became available in the 1990s.

On the other hand, concerning the Italian production, the hypertext s000t000d by Filippo Rosso (2002), was intended to lead the reader (with the help of a three-dimensional map) in a web page interface, and was written in HTML and PHP.

An advantage of writing a narrative using hypertext technology is that the meaning of the story can be conveyed through a sense of spatiality and perspective that is arguably unique to digitally networked environments. An author's creative use of nodes, the self-contained units of meaning in a hypertextual narrative, can play with the reader's orientation and add meaning to the text.

One of the most successful computer games, , was first written in Hypercard. The game was constructed as a series of Ages, each Age consisting of a separate Hypercard stack. The full stack of the game consists of over 2500 cards. In some ways Myst redefined interactive fiction, using puzzles and exploration as a replacement for hypertextual narrative.

Critics of hypertext claim that it inhibits the old, linear, reader experience by creating several different tracks to read on, and that this in turn contributes to a postmodernist fragmentation of worlds. In some cases, hypertext may be detrimental to the development of appealing stories (in the case of hypertext Gamebooks), where ease of linking fragments may lead to non-cohesive or incomprehensible narratives. However, they do see value in its ability to present several different views on the same subject in a simple way. This echoes the arguments of 'medium theorists' like Marshall McLuhan who look at the social and psychological impacts of the media. New media can become so dominant in public culture that they effectively create a "paradigm shift" as people have shifted their perceptions, understanding of the world, and ways of interacting with the world and each other in relation to new technologies and media. So hypertext signifies a change from linear, structured and hierarchical forms of representing and understanding the world into fractured, decentralized and changeable media based on the technological concept of hypertext links.

In the 1990s, women and feminist artists took advantage of hypertext and produced dozens of works. Linda Dement's Cyberflesh Girlmonster a hypertext CD-ROM that incorporates images of women's body parts and remixes them to create new monstrous yet beautiful shapes. Dr. Caitlin Fisher's award-winning online hypertext novella "'These Waves of Girls" is set in three time periods of the protagonist exploring polymorphous perversity enacted in her queer identity through memory. The story is written as a reflection diary of the interconnected memories of childhood, adolescence, and adulthood. It consists of an associated multi-modal collection of nodes includes linked text, still and moving images, manipulable images, animations, and sound clips.

Forms of hypertext

There are various forms of hypertext, each of which are structured differently. Below are four of the existing forms of hypertext:

Axial hypertexts are the most simple in structure. They are situated along an axis in a linear style. These hypertexts have a straight path from beginning to end and are fairly easy for the reader to follow. An example of an axial hypertext is The Virtual Disappearance of Miriam.

Arborescent hypertexts are more complex than the axial form. They have a branching structure which resembles a tree. These hypertexts have one beginning but many possible endings. The ending that the reader finishes on depends on their decisions whilst reading the text. This is much like gamebook novels that allow readers to choose their own ending.

Networked hypertexts are more complex still than the two previous forms of hypertext. They consist of an interconnected system of nodes with no dominant axis of orientation. Unlike the arborescent form, networked hypertexts do not have any designated beginning or any designated endings. An example of a networked hypertext is Shelley Jackson's Patchwork Girl.

Layered hypertext consist of two layers of linked pages. Each layer is doubly linked sequentially and a page in the top layer is doubly linked with a corresponding page in the bottom layer. The top layer contains plain text, the bottom multimedia layer provides photos, sounds and video. In the Dutch historical novel designed as layered hypertext in 2006 by Eisjen Schaaf, Pauline van de Ven, and Paul Vitányi, the structure is proposed to enhance the atmosphere of the time, to enrich the text with research and family archive material and to enable readers to insert memories of their own while preserving tension and storyline.

Engelbart, Douglas C (1962). "Augmenting Human Intellect: A Conceptual Framework". AFOSR-3233 Summary Report, SRI Project No. 3579. Archived from the original on 2011-05-04.

Nelson, Theodor H. (September 1965). "Complex information processing: a file structure for the complex, the changing and the indeterminate". ACM/CSC-ER Proceedings of the 1965 20th national conference.

Nelson, Theodor H. (September 1970). "No More Teachers' Dirty Looks". Computer Decisions.

--- (1973). "A Conceptual framework for man-machine everything". AFIPS Conference Proceedings. 42. pp. M22-23.

Yankelovich, Nicole; Landow, George P; Cody, David (1987). "Creating hypermedia materials for English literature students". SIGCUE Outlook. 20 (3).

van Dam, Andries (July 1988). "Hypertext: '87 keynote address". Communications of the ACM. 31 (7): 887-95. doi:10.1145/48511.48519.

Conklin, J. (1987). "Hypertext: An Introduction and Survey". Computer. 20 (9): 17-41. doi:10.1109/MC.1987.1663693.

Byers, T. J. (April 1987). "Built by association". PC World. 5: 244-51.

Crane, Gregory (1988). "Extending the boundaries of instruction and research". T.H.E. Journal (Technological Horizons in Education) (Macintosh Special Issue): 51-54.

Moulthrop, Stuart; Kaplan, Nancy (1994). "They became what they beheld: The futility of resistance in the space of electronic writing". Literacy and computers: The complications of teaching and learning with technology. pp. 220-237.

Cicconi, Sergio (1999). "Hypertextuality". Mediapolis. Berlino & New York: Ed. Sam Inkinen & De Gruyter: 21-43.

Barnet, Belinda. (2013) Memory Machines: The Evolution of Hypertext (Anthem Press; 2013) A technological history of hypertext,

Hypertext conferences

# data[].attributes.attachment_link.description
Hypertext is text displayed on a computer display or other electronic devices with references ( hyperlinks) to other text that the reader can immediately access. Hypertext documents are interconnected by hyperlinks, which are typically activated by a mouse click, keypress set or by touching the screen.

# data[].attributes.body
Samskriving som samarbeid vil kunne øke læringsutbytte. Feks. rundt diskusjon rund ulik forståelse av tema.

# data[].attributes.body
Samskriving vil kunne effektivisere mye i arbeidshverdagen

# data[].attributes.body
Ved å jobbe sammen får man flere synspunkter og inntrykk.

# data[].attributes.body
Samskriving er veldig bra metod som hjelper mye i mange situasjoner. En utfordring kan være å  samarbeide med noen som vil ikke bidra , ikke bidra på en konstruktivt måte eller er en vanskelig person som ikke klarer å nå et kompromiss.

# data[].attributes.body
Samskriving holder interessegruppen oppdatert, motivert og hjelper til med effektivitet og er en stor hjelp for prosjektets fremdrift.

# data[].attributes.body
Samskriving
Samskriving er kjekt for å dele felles informasjon på noe som vi brukte veldig mye de to første månedene under korona.

# data[].attributes.body
Samskriving er genialt for utvikling og kompetanseheving.

# data[].attributes.body
Har brukt samskriving av referater fra møter der vi kan ha muligheter til å tilføye eller slette noe før referatet skal sendes ut.

# data[].attributes.body
Jeg har brukt samskriving ved flere anledninger i stillingen som journalist, og synes det har fungert veldig bra med tanke på å utveksle ideer og komme med innspill til hverandre

# data[].attributes.body
Det jeg får mest ut av i en slik prosess er alle de tankene de jeg skriver sammen med sitter på som fyller ut mine. JEG blir en bedre student takket være mine felles studievenner som deler SINE tanker om et felles tema.

# data[].attributes.headline
Alt sagt om samskriving, så jeg bidrar med diktet jeg tenkte på til bildet.

# data[].attributes.subject
Alt sagt om samskriving, så jeg bidrar med diktet jeg tenkte på til bildet.

# data[].attributes.body
Gå inn av din høstlige hages port,
og lytt i den stille kveld!
Det er som du hører en båt  ro bort,
og båten er jorden selv.
*************
Jeg  også tror at samskriving er framtiden. Men da må vi klare å legge bort kontrollbehovet vårt , og da får vi nok mer tid å nyte fruktene av arbeid alt gjort.

# data[].attributes.headline
Samskriving er relativt nytt for meg, men oppleves som effektivt. Å jobbe på same dokumentet i "skyen", i staden for at alle jobber med sitt, gir betre læring og nye refleksjoner.

# data[].attributes.subject
Samskriving er relativt nytt for meg, men oppleves som effektivt. Å jobbe på same dokumentet i "skyen", i staden for at alle jobber med sitt, gir betre læring og nye refleksjoner.

# data[].attributes.body
Takk for denne fine tanken!

# data[].attributes.headline
Samskriving - utfordrende og spennende...

# data[].attributes.subject
Samskriving - utfordrende og spennende...

# data[].attributes.body
For en som ønsker å ha "full kontroll" og liker å ha det siste ordet, kan nok samskriving være en utfordring - men desto mer nødvendig. Det å kunne lære seg at ting kan bli bra, ja enkelte ganger til og med bedre, selv om det blir annerledes - og ikke slik en hadde sett for seg på forhånd.  Nye tanker å drodle videre på , nye muligheter, nye løsninger  - det er det vi trenger ;)

# data[].attributes.headline
Samskriving hjelper meg til å kunne se andres perspektiv bedre

# data[].attributes.subject
Samskriving hjelper meg til å kunne se andres perspektiv bedre

# data[].attributes.body
Ved at det gjøres skriftlig kan enn gå tilbake å se på synspunktene til ens medmennesker og lære mer av dem.

# data[].attributes.body
Samskriving er som en hage med mange forskjellige planter, alle i forskjellige nyanser og alle med ulik bakgrunn, men det er sammensetningen av plantene som skaper en vakker hage på samme måte som samskriving skaper et godt resultat. Hver enkelt har sin bakgrunn og ser av den grunn de ulike problemstillingene på ulike måter. Dette er verdifull læring vha. samhandling. Utvidelse av sitt eget nettverk er også viktig og kan også sidestilles med plantene i en hage. Jo større nettverket er, jo mer har du mulighet til å blomstre og utvikle deg selv gjennom kontakt med de rette menneskene.

# data[].attributes.body
gjennom samkriving kan elevene se hverandres setninger, diskutere, rette, reflektere og skrive videre ved bruk av notatene de har fra før. Dette er noe jeg kan ta med videre til høsten.  Jeg må bre venne meg til digitale notater og samskriving i digitalform. Dette er noe vi kan samarbeide og være en slags "giver" slik at flere kan benytte seg av muligheten.
Spennende :)

# data[].attributes.body
Samskriving har ikke bare ført til en mer effektiv måte å konstruere foredrag på, men også hevet kvaliteten mange hakk på tekstskapingen, spesielt.

# data[].attributes.body
Samskriving har vært en etterlengtet mulighet som gir effektive arbeidsprosesser!

# data[].attributes.headline
Høyere kvalitet, mer effektivt, lærerikt og kreativt!

# data[].attributes.subject
Høyere kvalitet, mer effektivt, lærerikt og kreativt!

# data[].attributes.body
Samskriving er kvalitetssikring av informasjon. Det øker effektiviteten og åpner opp for læring på tvers av profesjoner. Samarbeid på nye arenaer gir alltid noen nye kreative resultater også!

# data[].attributes.body
Jeg har ikke brukt samskriving i min jobbsammenheng, men etter å ha lest litt om det her og prøvd meg litt fram så ser jeg hvor nyttig det er. Det må tas mer i bruk av både utdanningsinstitusjoner og andre sektorer i samfunnet. En oppnår bedre resultat ved å samarbeider og samskrive.

# data[].attributes.headline
Samskriving vil spare oss en masse e-poster på sirkulasjon

# data[].attributes.subject
Samskriving vil spare oss en masse e-poster på sirkulasjon

# data[].attributes.body
Jeg er sikker det øker kvaliteteten, gir engasjement og skape eierskap i arbeidet.

Tilbakemeldinger kommer også umiddelbart.

# data[].attributes.body
Jeg har ikke praktisert samsriving tidligere i denne form. Men ser nytteverdien i å kunne jobbe på denne måten. effektivt og morsomt. ! Google Drive var ett nytt tilskudd for meg og en veldig nyttig ny erfaring!

# data[].attributes.body
Teknisk sett e vel den her hagen en form for samskriving?

# data[].attributes.body
Mange gode forslag her! Likte spesielt godt begrepsbok det er perfekt til for eksempel historie.

# data[].attributes.body
Jeg underviser i musikk i grunnskolen. På mellomtrinnet jobber vi ofte med komponering og skriving av låter. Tenker derfor å teste ut samskriving når elevene skal skrive tekst til låtene de har laget.

# data[].attributes.body
samskriving gjør at alle føler tilhørighet til prosjektet

# data[].attributes.headline
Samskriving kan gjøre at alle bidrar like mye til prosjektet.

# data[].attributes.subject
Samskriving kan gjøre at alle bidrar like mye til prosjektet.

# data[].attributes.body
Samskriving er nytt for meg, men jeg ser store fordeler, og ser frem til å gjøre nye erfaringer på området! 

# data[].attributes.body
Samskriving er nytt for meg, men jeg ser store fordeler med bruken, og ser frem til å gjøre meg nye erfaringer!

# data[].attributes.headline
Samskriving sikrer at alle ser på det samme.

# data[].attributes.subject
Samskriving sikrer at alle ser på det samme.

# data[].attributes.body
Unngår at hver enkelt sitter og ser på "sitt" datagrunnlag. Bedre om alle jobber i samme system, med samme dokumentasjon. Risiko for at dataene blir "utdatert" hvis hver enkelt sitter med et individuelt datasett på sin pc, fremfor å se på ett og samme oppe i "skyen".

# data[].attributes.body
Jeg ser for meg å lage et system for å evaluere samskriving

# data[].attributes.body
Vi må alle vanne og bidra til å luke skal det vokse noe godt frem.

# data[].attributes.body
Eg ser på samskriving som ein unik mogelegheit til at elevane lærer å hjelpe kvarandre og til å rettleie kvarandre undervegs i læringsprosessen. Samskriving opnar for mange refleksjonar eit vanleg gruppearbeid ikkje vil klare å "fange opp".

# data[].attributes.body
Ble benyttet under pedagogikk arbeidskrav. Hvor studentene fikk velge tema og problemstilling selv innad i gruppen.

# data[].attributes.headline
Ser for meg at elever kan samskrive begrepsbok. Jeg kan lage ulike notater med begrep og elevene kan finne sammen hva begrepene betyr og komme med eksempler. 

# data[].attributes.subject
Ser for meg at elever kan samskrive begrepsbok. Jeg kan lage ulike notater med begrep og elevene kan finne sammen hva begrepene betyr og komme med eksempler. 

# data[].attributes.headline
Lag en samskrivingsplan- en prosjektskisse som "skriverene" enes om,-samt at bidragsyterne bidrar der de ser at de har mest å bidra med

# data[].attributes.subject
Lag en samskrivingsplan- en prosjektskisse som "skriverene" enes om,-samt at bidragsyterne bidrar der de ser at de har mest å bidra med

# data[].attributes.body
En fin måte å samskrive "skjønnlitterært" på, er å la en gruppe studenter samarbeide om å lage en interaktiv historie av typen "Choose your adventure". Det går ut på at leseren leser en kort passasje, og deretter blir stilt overfor et valg. Historien blir formet av valgene leseren gjør. En slik form for samskriving kan gjøres med notattjenestene vi lærte om i modul 1. Her er en beskrivelse av hvordan One Note kan brukes sånn: http://continuousformation.blogspot.no/2017/11/using-onenote-to-create-choose-your-own.html