# data[].attributes.body
Maria Angels Anglada va ser una destacada escriptora i professora de Filologia Clàssica. Va néixer el 9 de març de 1930 a Vic, una ciutat a la província de Barcelona, ​​Espanya. Va ser la més gran de quatre germans i va créixer en un ambient familiar apassionat per la música. Des de jove, va mostrar interès per la literatura i la poesia.

Anglada va estudiar Filologia Clàssica a la Universitat de Barcelona i va ser professora d'aquesta matèria. Durant la seva carrera literària, va treballar en crítica i traducció, i va col·laborar en nombroses revistes literàries. També va participar en moviments polítics i cívics, i va destacar la seva participació en eleccions a favor de l'esquerra.

L'obra de Maria Angels Anglada es caracteritza per la fascinació pel món clàssic, especialment la cultura hel·lènica. El seu estil literari és melòdic i està impregnat de bellesa clàssica. És considerada una de les principals escriptores en llengua catalana del segle XX.

A més de la seva tasca com a escriptora, Anglada va ser conscient del paper de la dona a la societat ia la literatura. Va participar en obres col·lectives que abordaven la literatura de dones i la visió del món des de la seva perspectiva.

Maria Angels Anglada va morir el 23 d'abril del 1999 a Figueres, on va passar la major part de la seva vida. El seu llegat literari perdura fins avui i la seva obra continua sent apreciada tant a Catalunya com a nivell internacional.

RELACIÓ AMB L'INSTITUT

Maria Àngels Anglada va tenir una relació amb l'Institut Ramon Muntaner. Anglada va exercir com a professora a l'Institut Ramon Muntaner a Figueres durant molts anys, tant en la seva especialitat de Filologia Clàssica com en literatura catalana. A més, l'institut atorga el premi de Narrativa Maria Àngels Anglada, un premi literari en llengua catalana.

# data[].attributes.body
Díptic (1972)

Kiparíssia (1981)

Columna d'hores (1990)

Arietta

Les Closes (1979)

No em dic Laura (1981)

Viola d'amore (1983)

Sandàlies d'escuma (1985)

El bosc (1969)

El Senyor magic (1973)

Artemísia (1989)

Els cavernicoles (1990)

La daurada parmèlia (1991)

L'argent del rei (1993)

El violí d'Auschwitz (1994)

Quadern d'Aram (1997)

Memòries d'un pagès del segle XVIII (1978)

Paisatge amb poetes (1988)

Paradís amb poetes (1993)

Relats de mitologia I. Els déus (1996)

Relats de mitologia II. Els herois (1996)

Retalls de la vida a Grècia i Roma (1997)

# data[].attributes.body
El protagonista principal és Daniel, un jueu de Cracòvia que en ser detingut i reportat. Va mentir sobre la seva professió sabent que la seva carrera de violinista no és una cosa “rendible”, de manera que es fa passar per fuster, una persona aferrada a la seva família on la seva vida girava al voltant de la seva estimada, lluitador, valent, emprenedor, músic amb gran habilitat creadora de violins, amb aspecte amable, senzill. El seu aspecte innegable: alt, pèl fosc, amb barba, nas, molt prim.

# data[].attributes.body
En "Violí d'Auschwitz", el violí es important per al protagonista, Daniel, perquè és la seva passió i una manera d'expressar-se. A través de la música, Daniel troba una forma de connectar-se amb els altres i expressar els seus sentiments. La música també té un paper important en la novel·la, ja que ajuda els personatges a relacionar-se entre ells i a superar els seus problemes emocionals. En resum, la música és un element central que dóna significat a la història i als personatges de "Violí d'Auschwitz".