# data[].attributes.body
ERASMUS+ PROJECT NUMBER: 2024-1-ES01-KA121-SCH-000205938

MOBILITY ID: 05938-MOB-0003 (Anna) 05938-MOB-0005 (Mercè)

PARTICIPANTS: Anna Riera & Mercè Hortalà

SENDING ORGANIZATION: IE GREDA

RECIEVING ORGANIZATION: Europass Teacher Academy

LOCATION: Nice (France)

DATES: 30-06-2025 to 04-07-2025

NAME OF THE COURSE: The Social, the Emotional, and the Digital Approach

ORGANIZATION: Europass Teacher Academy

# data[].attributes.body
This course aims to provide participants with a deeper understanding of the many possible connotations and implications of diversity, as well as with tools to establish more equality in the school and foster a better classroom environment.

# data[].attributes.body
Summarize the most important learnings:

Which things can be implemented/useful for our school?

# data[].attributes.body
The objectives of these mobility are:

Become familiar with the notions of diversity, multiculturalism, discrimination, inclusion, and equals opportunities at school;

Use methods and strategies to address the aforementioned issues;

Feel more confident in managing students’ emotional and relational needs;

Find strategies to prevent conflicts and coexistence problems in educational communities;

Explore the potential of digital tools for a variety of educational goals;

Plan tailor-made activities to address challenges connected to diversity and inclusion in their own schools and classrooms.

# data[].attributes.body
La professora comença la sessió demanant-nos què hem fet el dia abans a la tarda i com ha anat. Després d’una conversa informal breu sobre aquesta qüestió, fem uns moments de reflexió personal sobre com ens sentim, que deixem anotat en el nostre diari.

Llavors comença pròpiament la classe, tot recordant les activitats que vàrem fer ahir i concretant alguns objectius que no havien quedat prou clars, com ara la finalitat de l’activitat del superpoder o els SMART goals, que ens permet connectar els estudiants amb els seus objectius i, per tant, involucrar-los més directament amb el seu aprenentatge. Aquí també comentem que és interessant poder explicar a l’inici de la classe què farem, però també es pot fer al revés, sobretot si no acabem de poder fer totes les activitats. Cal tenir present que quan a l’aula tenim alumnat amb diversitat, TEA especialment, és molt important que siguem clars i que si no sabem segur si podrem  que puguem fer alguna activitat ho anticipem.

En relació amb l’atenció de l’alumnat, la Rudy ens explica les sigles de Q-TIP (el nom comercial americà dels bastonets de cotó), que signifiquen: “Quit Taking It Personally”, és a dir, no prendre’ns de manera personal allò que fan o diuen els alumnes. Per exemple, si no ens escolten. També comenta una tècnica molt interessant: “Students teach students”.

A continuació fem les presentacions dels participants el curs: expliquem el país i l’escola d’on venim, el sistema educatiu i algunes característiques que considerem important del nostre centre. La nostra presentació l’hem començada dient qui som però sense deixar clar quina matèria imparteix cadascuna per tal de convertir-ho en un petit joc al final. Tot seguit fem una breu introducció del nostre centre i la nostra ciutat/comarca per a passar a explicar les tècniques que usem per a treballar les emocions (cercles, atenció personalitzada i cursos d’especialistes…). Ara bé, també subratllem la necessitat d’eines i estratègies per poder seguir millorant. Tot això ho expliquem amb un cub que s'obre i on es poden veure imatges relacionades amb el que anem dient. Al final tots tenen ben clar qui ensenya matemàtiques i qui català sense necessitat de cap pista extra.

Dels altres sistemes educatius veiem que són força similars al nostre (portuguès, grec, francès) excepte l’austríac. D’aquestes presentacions destaquem diverses qüestions:

-A Portugal tenen una ràtio de 28 alumnes per classe, ara bé, quan hi ha un alumne amb necessitats educatives especials, la ràtio màxima és de 20 alumnes.

-En els diferents països, la formació professional (vocational) no està gaire ben considerada, especialment per part de les famílies.

-En la majoria de països l’alumnat ha de decidir si fa uns estudis més acadèmics o més professionals a l’edat de 14 anys, no a la de 16 com nosaltres. Ara bé, a Àustria als 9 anys només si tenen bons resultats acadèmics poden accedir a estudis posteriors que els portaran a la universitat.

-A Àustria no hi ha diversitat a les aules, l’alumnat amb necessitats educatives especials assisteix a centres diferents.

-En Leo ens explica que a la seva ciutat (Larissa, Grècia), els infants de primària passen una nit al museu per acostar-los al patrimoni. Ens encanta aquesta idea i pensem que pot ser bona per aplicar al nostre centre i proposar al Museu de la Garrotxa (o en un altre equipament com ara la biblioteca) tenint en compte que Educació i Cultura a Olot comparteixen serveis (regidoria).

Un cop acabades les presentacions, parlem de les noves necessitats a nivell professional que cal que tinguem en compte per als nostres estudiants. A més a més de la intel·ligència emocional, les habilitats socials i un bon ús del món digital, cal remarcar el pensament crític, que és la més ben valorada per part del Fòrum Econòmic Mundial, a més del pensament creatiu i la resiliència, la flexibilitat i l’agilitat. I precisament aquestes habilitats són les que hem de ser capaços de poder ensenyar de manera transversal des de totes les matèries. En resum, les habilitats del segle XXI no són tant un coneixement concret, un missatge, sinó una metodologia, un mitjà que cal ensenyar a usar en els centres educatius a través de totes les matèries.

I ja endinsant-nos en la programació de cada matèria, recordem la Taxonomia de Bloom (1965) i en veiem la seva evolució fins a l’actualitat. Mentre que al principi eren només noms, posteriorment van canviar a verbs (accions) en infinitiu per indicar que són accions i, actualment estan escrits en gerundi (-ing en anglès) per indicar que són part d’un procés, no una meta, i que estan en contínua evolució. També comentem que el vèrtex de la piràmide ha canviat tot situant la creativitat (creant) en la part superior en lloc de l’avaluació.

Arribats aquí posem en pràctica una tècnica per fer més àgil i engrescadora l’anàlisi d’un text: 5. PARAULA-SINTAGMA-ORACIÓ. La Rudy, la professora, ens dona un text. Primer de tot, en fem una lectura conjunta en veu alta (un alumne el llegeix en veu alta per

a tota la classe). Després ens demana de remarcar-hi una paraula, un sintagma i una oració. Tot seguit, un dels estudiants el torna a llegir i els altres han de llegir en veu alta també les parts que han remacat. Això permet la comprensió més global del text a través d’una anàlisi més profunda.

I el text escollit per tal de dur a terme aquesta pràctica no ha estat escollit a l’atzar. Es tracta d’un escrit de Guinnott, psicòleg i educador, precisament parlar de la importància del docent per crear un bon clima a l’aula, per humanitzar o deshumanitzar els seus estudiants, per convertir la sessió en inspiradora o torturadora. En resum, diu Guinott: "L’actitud del mestre és el factor més important a l’aula."

Acabem la sessió d’avui fent un 6. MAPA D’IDENTITAT (Identity Map) en què situem el nostre nom al centre i, al voltant, hi anotem què ens defineix de manera lliure per tal de visualitzar una foto general (mapa ) de qui som. Seguidament, en grups de 3 estudiants, posem en comú el nostre mapa per tal d’observar què tenim en comú i què ens diferencia. Pensem que és una activitat interessant per a fer amb els estudiants a tutoria però que caldria poder-la acotar més, ja que en el nostre cas era tan ambigua que al final hem tingut poques coincidències i seria interessant que els adolescents poguessin observar més semblances que diferències (música, esport, germans…).

A la tarda, fem una ruta guiada pel centre de la ciutat juntament amb altres estudiants d’altres cursos de la mateixa acadèmia. Des del parc del costat del centre de formació, visitem a peu i a 40º de temperatura llocs d’interès com ara la plaça Masséna, la Fonaine du Soleil, l’Opera, la casa Matisse, la Vielle Ville, el Cours Saleya, la Colline du Château. Acabem la caminada de la millor manera: a la Confiserie Florian. Bon apétit!

# data[].attributes.body
Avui, altra vegada, veiem que les taules i les cadires tenen una disposició diferent. Ho comentem a la professora i assenteix. Explica que és important adaptar el mobiliari a l’activitat a realitzar per tal d’aconseguir una bona interacció. Una vegada més, comencem amb el repàs de les activitats del dia anterior i anticipant l’activitat de tarda que farem avui.

Un cop feta la introducció, comencem a entrar en matèria. Avui toca parlar de les UDL (Universal Design for Learning). Es tracta d’un concepte que prové de l’arquitectura, sobretot per adaptar els edificis a persones amb mobilitat reduïda. El que implica, sobretot, és pensar abans de fer, dissenyar abans de dibuixar. Posem aquí l’exemple d’un sopar amb amics, molt gràfic. Alguns són vegetarians, d’altres tenen intol·leràncies, venen infants… Una solució universal no seria fer un gran plat apte per a tothom sinó donar diverses opcions, fer un petit bufet per reconèixer les diverses maneres. I això és el que hauríem de fer a les nostres classes. Una frase de Thomas Jefferson ho il·lustra, també: “There is nothing more unequal than the equal treatment of unequals”.

Aquí reflexionem sobre l’UDL Thinking i tot el que té associat: com utilitzar les guies per al disseny d’activitats, com ensenyar, avaluar i revisar, què sabem dels nostres aprenents i del seu context, com identifiquem les barreres per a l’aprenentatge i els suports universals…?

I a continuació parlem d’una estratègia simple de cohesió per connectar-nos a l’aprenentatge. 11: KWL, és a dir, què sabem d’un tema (Know), què en volem saber (Want to know) i què n’hem après (Learned).

Aleshores, a partir de la revisió de les intel·ligències múltiples de Howard Gardner (1993) passem a les VARK (1970, Nova Zelanda) que consisteixen a considerar que els aprenents tenen preferències d’aprenentatge (Visual, Auditiu, Lectura (Reading) i Kinestesic). L’ideal en l’ensenyament-aprenentatge és variar els suports, perquè la majoria de nosaltres som multimodals, com podem concloure després de fer un petit test personal sobre les VARK.

Enllacem aquesta qüestió amb les 12. Visible Thinking Strategies, és a dir, estratègies de metacognició: com sabem que aprenem? Aquí ens recomana que no només avaluem l’aprenentatge sinó que fem un pas més i preguntem i analitzem de manera concreta: Com saps que ho saps?

Finalment, acabem la sessió amb una activitat que consisteix a 13. Mirar (SEE), pensar (think) i preguntar-se (wonder). A partir d’observar una fotografia qualsevol, en aquest cas, una imatge d’una autopista, fem una primera bateria de qüestions que observem per passar a qüestions que deduïm i a preguntes que ens fem al voltant de la imatge. Es tracta d’una pràctica útil per a fer anàlisis més profundes i guiades.

I avui acabem puntual perquè a la tarda farem una ruta amb vaixell per la costa de Niça.

# data[].attributes.body
Comencem l’últim dia de curs havent avisat que el nostre vol s’ha cancel·lat a causa d’una vaga de controladors aeris francesos. La professora ens tranquil·litza i ens comenta com ha reorganitzat la sessió.

Iniciem la sessió amb una activitat que anomenem 14. SEMÀFOR i que té per objectiu col·locar els canvis en la nostra pràctica professional: allò que hem de parar de fer en el vermell, el que cal continuar o modificar en el vermell/groc i el que cal incorporar en el verd. Acabada aquesta activitat, la professora ens comenta que com a centre ens podem apuntar a un grup de centres que fan mobilitats i que podem compartir els projectes que fem des del nostre centre a través de la plataforma Europas.

Finalment, fem el lliurament dels diplomes i les fotografies corresponents.

Com que hem hagut de marxar abans, nosaltres fem l’activitat de síntesi en els (3!) trens de tornada, i que explicarem en un claustre quan torni a començar el curs.

Ha estat una experiència molt interessant i profitosa, tant a nivell personal com professional. Gràcies per tot, Nice és nice!

Thanks a lot! Merci beaucoup! Moltes gràcies!

# data[].attributes.body
Bonjour!

Comencem el nostre curs Erasmus+ a França amb una breu presentació dels participants i amb l’explicació de les activitats que farem durant la setmana, tant dins del curs com les activitats de lleure a les tardes. Per una banda, la presentació dels estudiants del curs la fem a través d’un cartell (DIN A4 plegat per la meitat) on escrivim el nostre nom. És important destacar que la professora s’interessa i vol aclarir com es pronuncia exactament el nostre nom. Complementem l’activitat 1. ESCOLLIR I DESCRIURE EL NOSTRE SUPERPODER. Per altra banda, i en relació amb les activitats de lleure a la tarda, en tenim dues de programades: una ruta guiada pel centre de la ciutat i una segona a escollir entre una visita al mercat i una excursió amb vaixell per la costa de Niça. Escollim l’excursió amb vaixell.

En total, participem en el curs 6 estudiants: l’Anna Paula i la Lígia venen de Douro (Portugal) i són professores d’anglès; la Katrin és professora d’ètica i comunicació a Àustria, en una ciutat situada a trenta 30’ al sud de Viena; i en Leo (Leonides) és de Grècia, concretament de Larissa, on realitza classes de religió, filosofia i història de l’art en l’ensenyament secundari.

Continuem coneixent-nos amb una dinàmica “ice breaker”: 2. UN RETRAT COMPARTIT. En primer lloc, cadascú escriu el seu nom a la part superior del full; una altra persona del grup dibuixa la forma de la cara de qui té el full; seguidament, tornem a intercanviar els papers i un altre company hi dibuixa els ulls; a continuació, és el torn d’un altre estudiant que ens dibuixa el nas i, successivament, la boca i els cabells. Finalment, els papers tornen a cadascun dels participants propietaris del retrat, que anotat un adjectiu que ens defineix. En acabat, pengem els resultats en una paret de l’aula i reflexionem sobre l’objectiu de la pràctica: fixar-nos en les altres persones i anar-les coneixent. Cal subratllar aquí que es tracta d’una activitat no gaire recomanable per a adolescents.

Després d’aquesta activitat revisem l’horari de la setmana i encerclem els aspectes que trobem més interessants. I, seguidament, responem la pregunta: 3. “WHAT ARE YOUR BURING QÜESTIONS?” sobre nosaltres, sobre els nostres companys, sobre el curs, sobre els aprenentatges professionals... Els recollim de manera anònima en el nostre diari i, posteriorment, els escrivim en post-its de colors i els pengem en un full DIN A3 en una paret de l’aula. Aquesta activitat, que té per finalitat connectar amb les nostres emocions del moment, la realitzem mentre escoltem música clàssica. La professora, la Ruby, ens explica que, segons un article de la revista “Neuron”, la música activa connexions i serveix per estar estables, calmats, atents, activats, concentrats... Ara bé, cal que sigui una música concreta: clàssica, ben estructurada, instrumental... La millor és la barroca (Bach).

Després d’aquesta pràctica, la professora, Ruby Soames, ens fa la seva presentació. A banda d’observar que té un currículum molt extens en diverses tipologies d’ensenyament: com a professora d’anglès a Londres, d’anglès a França, en escoles d’educació especial, amb adults, a la universitat, com a facilitadora de projectes d’Erasmus+..., també ens adonem que és una persona molt activa, amb molts interessos i habilitats. I, fins i tot, és una escriptora reconeguda.

Després d’aquesta sorprenent descoberta, ens endinsem en els 4. SMART GOALS (S:specific, M: mesurable, A: attainable; R: relevant; T: Time Bound). Un cop hem explicat què són, cada alumne n’escriu 3 sobre el curs que estem fent en un post-it i, de nou, els compartim amb els companys i els fixem en un pòster a l’aula. Per redactar els objectius, cal que s’escriguin en futur i que siguin mesurables, realistes i acotats en el temps. Ex) Aquesta setmana m’aprendré 10 phrasal verbs.

I aquí posem punt i seguit a la nostra formació. Ens hem aixecat a les 3 de la matinada per poder agafar el vol i arribar a Niça el primer dia del curs. Ara toca situar-se a l’apartament i agafar forces per demà. Bonne nuit!

# data[].attributes.body
Comencem recordant què varem fer el dia anterior. Posteriorment la Rudy ens planteja l’activitat 6. LA TARGETA DESCRIPTIVA: ens fa triar una carta o una paraula d’entre un conjunt de cartes i comentem cadascú la que ha triat i per què. Després analitzem quina qualitat personal han de tenir els professors segons la mainada. Després de valorar diferents idees, la Rudy ens comenta que, a través de diverses enquestes entre l’alumnat, el que s’ha destacat com a més important és la coherència (consistent) i la justícia (fair). Això ens porta a respondre personalment dues preguntes: quin ha estat la professora que ens ha marcat més i per què som docents. (Més tard ja ho tornarem a reprendre)

A continuació ens explica el Project Zero de la universitat de Harvard, on es concreten diferents tècnique i propostes estructurades segons categories de tipus de pensament. Ens explica que l’origen d’aquest projecte ve donar per una proposta realitzada als Estats Units on es van donar el mateix import econòmic a  diferents escoles. Posteriorment es va analitzar per què aquesta aportació havia funcionat en algunes i en d’altres, no. D’aquí surt aquest projecte, one es detallen les tècniques i procediments que feien servir les escoles on va funcionar i que va permetre un millor aprenentatge per part dels seus alumnes. No podem entrar en detall en totes les categories i propostes i ens anima a mirar el web, que està molt ben estructurat.

Una altra característica important per a un bon professor és tenir habilitats per escoltar: 7. LISTENING SKILLS. Ens explica els diferents processos que cal per a poder-ho desenvolupar de forma efectiva. En primer lloc cal està atent (1. Pay attention) de forma neutral, sense jutjar i sense tenir reaccions positives o negatives que puguin donar a entendre la nostra resposta (2. Without judgement). Durant aquest temps cal deixar parlar fins que la persona no tingui res més a dir. En tercer lloc, cal entrar en una fase de reflexió que ens permeti entendre el que hem escoltat (3. Reflect) i demanar els aclariments que considerem necessaris (4. Clarify). Posteriorment entraríem en la fase de resum on podríem estructurar el que se’ns ha explicat així com la resposta a donar (5. Sumarize) per a, finalment, compartir la nostra resposta amb l’altre interlocutor (6. Share).  Per a posar en pràctica aquest habilitat ens hem posat en parelles i ens hem explicat les dues preguntes que havíem fet abans: quin és el professor/a que més ens ha influït i per què i per què som docents.

Durant aquesta activitat també ens ha explicat dues petites tècniques importants: WAIT (why Am I Talking?) i el WAIST (Why Am I Still Talking?)

Seguim parlant de les necessitats dels nostres alumnes i la Rudy ens comenta la teoria de l’Iceberg cultural, és a dir,  allò que sabem dels nostres alumnes i col·legues no és tot allò que són, només en veiem una petita part, el que és fàcil de veure, però no veiem el que és difícil de veure, el que queda amagat a dins de l’oceà.

Continuem amb una llista de VALUES. De tot el llistat de paraules, n’escollim 6 que són les que considerem més importants a l’hora de tenir en compte en la nostra pràctica docent. Posteriorment, les comentem en parelles.

Tot seguit, reprenem les Q-TIP i la professora ens planteja la pregunta: Dear Teacher, why am I not listening to you? Quines estratègies fem servir per captar ‘alumnat de la millor manera possible? Aquí introduïm una pràctica que es diu 8. M’AGRADARIA QUE SABESSIS DE MI… (I wish my teacher knew…)

i que consisteix a donar l’opció a l’alumnat que expliqui allò que vulguem saber d’ells en relació amb el seu aprenentatge de manera individual i privada.

Entrem tot seguit en la neurodiversitat i ens comenta que algunes disabilities es veuen a simple vista però que d’altres, no. Entrem aquí en la importància del llenguatge: normal versus habitual.

A continuació ens presenta una pràctica molt interessant: el 9. CAVIARDAGE, un mètode que va ser utilitzat per passar missatges secrets durant guerres o èpoques de censura i que es pot utilitzar amb l’alumnat per tal de seleccionar allò més rellevant d’un text. Consisteix a seleccionar paraules o fragments del text que trobem interessants i dibuixar per sobre de tota la resta. Aquí en trobareu exemples. Nosaltres ho posem en pràctica a través d’aquest text sobre educació inclusiva.

Després d’aquesta activitat tan interessant la Rudy ens explica les bases de la DEI (Diversity, Equity and Inclusion). La diversitat és entendre que som diferents (gènere, edat, ètnia…), l’equitat és tenir en compte el tractament per a cadascú segons les seves necessitats, i la Inclusió és valorar i integrar. El resum és: “Because of diversity teachers need to differenciate and the result of effective differentiation is inclusion”.. Per exemplificar aquesta idea, la Rudy ens proposa que fem un test de la plataforma idrlabs.com sobre maneres de pensar divergents basades en els diversos personatges de Winnie the Poo.

Tot seguit parlem de les Mesures Universals, que són mesures que les pot fer servir tothom. Després de parlar de la diferència entre exclusió, segregació, integració i inclusió, ens demana que emplenem un qüestionari sobre com d’inclusiva és la nostra escola. Observem que ho és molt!

L’última activitat del dia és 10. EL FRIS CRONOLÒGIC. Consisteix a anotar el fet històric mundial més destacat, el fet professional més decisiu, el personal i el local. Es tracta d’una pràctica que té diverses utilitats, com ara unificar criteris, seleccionar, entendre… I amb aquesta tasca acabem la sessió d’avui, que ha estat molt completa i enriquidora. A demain!

# data[].attributes.body
1. BUSCAR I DESCRIURE EL NOSTRE SUPERPODER

2. UN RETRAT COMPARTIT

3. “WHAT ARE YOUR BURING QÜESTIONS?”

4. SMART GOALS

5. PARAULA-SINTAGMA-ORACIÓ

6. LA TARGETA DESCRIPTIVA

7. LISTENING SKILLS

8. M’AGRADARIA QUE SABESSIS DE MI…

9. CAVIARDAGE

10. FRIS CRONOLÒGIC

11. KWL (Know, Want, Learnt)

12. VISIBLE THINKING STRATEGIES

13. See, think, wonder

14. SEMÀFOR: suprimir, mantenir/millorar, afegir

# data[].attributes.body
Q-TIP

SMART GOALS

SKILLS FOR YOUR FUTURE

BLOOM'S TAXONOMY (1965) revised

PROJECT ZERO’S THINKING ROUTINES

LISTENING SKILLS

THE CULTURAL ICEBERG

DEI (DIVERSITY EQUITY INCLUSION)

UNIVERSAL DESIGN FOR LEARNING

MULTIPLES INTELLIGENGES (1993)

VARK TEACHING (1970, New Zeland)

# data[].attributes.body
1. Interessar-nos per la llengua inicial de l’alumnat (nom)

2. Escoltar música clàssica (barroca) per equilibrar i connectrar

3. No prendre’ns les reaccions de l’alumnat de manera personal (Q-TIP)

4. Ensenyar els estudiants a ensenyar els estudiants

5. Connectar l’estudiant amb el contingut a través de rampes, ascensors

6. Canviar la disposició de la classe segons l’activitat

# data[].attributes.body
PRIMÀRIA:

El museu és casa meva

CENTRE:

Deixa’m una nota (recomanacions de llibres per part dels lectors i lectores)

SECUNDÀRIA-INFANTIL

Explica’m un conte!

SECUNDÀRIA

Parlant d’art