# data[].attributes.body
Гра ведеться на прямокутному майданчику розміром 18х9 метрів. Висота сітки для чоловіків — 2,43 м, для жінок — 2,24 м. Майданчик розділений посередині сіткою. Грають сферичним м'ячем колом 65—67 см, вагою 260—280 г. Кожна з двох команд складається максимум з 12-ти гравців, а на полі одночасно перебувають 6. Мета гри — ударом добити м'яч до ігрової поверхні майданчика половини суперника або примусити його помилитися.

Гру починають введенням м'яча в гру за допомогою подачі. Після введення м'яча в гру подачею та успішного розіграшу подача переходить до тієї команди, яка здобула очко. Майданчик за кількістю гравців умовно розділено на 6 зон. Після кожного переходу права подачі переходять від однієї команди до іншої унаслідок розіграшу очка, гравці переміщаються в наступну зону за годинниковою стрілкою.

# data[].attributes.body
Виконує подачу гравець, який унаслідок останнього переходу переміщається з другої в першу зону. Подають із зони подачі за задньою лінією ігрового майданчика. Завдання гравця, що подає — відправити м'яч на половину суперника. Доти, поки гравець не торкнеться м'яча під час подачі, жодна частина його тіла не повинна торкнутися поверхні майданчика (надто під час подачі у стрибку). У польоті м'яч може торкнутися сітки, але не має торкатись антен або їх уявного продовження вгору. Якщо м'яч торкнеться поверхні ігрового майданчика, команді, що подавала, зараховують очко. Якщо гравець, який подавав, порушив правила або відправив м'яч до ауту, то очко зараховують команді, що приймала. Не дозволено блокувати м'яч під час подачі, перериваючи його траєкторію над сіткою.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
волейбол подача

# data[].attributes.headline
Приймання подачі

# data[].attributes.subject
Приймання подачі

# data[].attributes.body
Зазвичай приймають м'яч гравці, які стоять на задній лінії, тобто в 5, 6, 1 зонах. Однак прийняти подачу може будь-який гравець. Гравцям команди, яка приймає подачу, дозволено зробити три торкання і максимум після третього перевести м'яч на половину супротивника. Обробляти м'яч під час приймання можна в будь-якому місці майданчика і вільного простору, але тільки не на половині майданчика суперника. При цьому, якщо доводиться передачею переводити м'яч назад на свою ігрову половину, друга передача з трьох не може проходити між антенами, а обов'язково має проходити поза ними. Під час приймання не дозволено затримувати м'яч під час його оброблення, хоча приймати м'яч можна будь-якою частиною тіла.

# data[].attributes.body
Зазвичай при успішному прийомі м'яч приймають гравці задньої лінії (1-е торкання), доводять до зв'язкового гравця (2-е торкання), який передає м'яч гравцеві атаки, як правило, діагональному нападнику або догравальнику (3-е торкання). При ударі м'яч, повинен пройти над сіткою, але в просторі між двома антенами. При цьому м'яч може зачепити сітку, але не повинен зачіпати антени або їхнього уявного продовження вгору. Гравці передньої лінії можуть атакувати з будь-якої точки майданчика. Гравці задньої лінії перед атакою повинні відштовхуватися за спеціальною триметровою лінією. Ліберо заборонено атакувати, тобто завдавати удару по м'ячу, який перебуває вище за лінію верхнього краю сітки.

# data[].attributes.body
Це ігровий прийом, при якому команда, що захищається, перешкоджає перельоту м'яча під час атаки суперника на свою сторону, перекриваючи його хід будь-якою частиною тіла над сіткою, зазвичай руками, перенесеними на сторону суперника в межах правил.

Блок може бути одиночним або груповим (подвійним, потрійним). Дотик блоку не вважають за одне з трьох торкань. Блокувати можуть тільки ті гравці, що стоять на передній лінії, тобто в зонах 2, 3, 4.

# data[].attributes.headline
Захист (прийом атаки)

# data[].attributes.subject
Захист (прийом атаки)

# data[].attributes.body
Прийом атакувального удару відрізняється від прийому подачі, оскільки в захисті завжди беруть участь усі 6 гравців, що є на майданчику. Їхня мета — залишити м'яч у грі і по можливості довести його зв'язуючому. Захист може бути ефективним тільки в разі узгоджених дій усіх гравців команди, тому були розроблені схеми гри в захисті, з яких прижилися тільки дві: «кутом назад» і «кутом уперед». В обох схемах крайні захисники стоять по бічних лініях, виходячи з-за блоку в 5-6 метрах від сітки, а ось захисник у 6-й зоні, відповідно до назви схеми, грає або безпосередньо позаду блоку, або за лицьовою лінією (грає далекі рикошети від блоку).

# data[].attributes.body
Гравці цього амплуа не можуть брати участь у блоці, подавати, виконувати удар у нападі по м'ячу, який перебуває повністю вище верхнього краю сітки. Форма ліберо повинна відрізнятися від форми інших гравців. Дозволяється замінювати ліберо необмежену кількість разів, не ставлячи до відома суддю. Позаяк ліберо не має права атакувати і блокувати, він зазвичай перебуває на задній лінії, змінюючись позицією з гравцями, яких вигідно тримати на передній лінії, наприклад, з центральним блокуючим.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Ліберо волейбол

# data[].attributes.body
Волейбольна партія не обмежена в часі і триває до 25 очок. При цьому, якщо перевага над супротивником не досягла 2 очок, партія триватиме до тих пір, поки не буде досягнута потрібна перевага. Матч триває до того, як одна з команд виграє три партії. У п'ятій партії (тай-брейк) рахунок ведеться до 15 очок. У кожній партії тренер кожної з команд може попросити два тайм-аути по 30 секунд. Додатково у перших 4 партіях призначаються технічні тайм-аути після досягнення однієї з команд 8 і 16 очок (по 60 секунд). У кожній партії тренер має право провести не більше 6 замін польових гравців (окрім ліберо).