# data[].attributes.body
Primele forme de sudare cunoscute datează din epoca bronzului, când oamenii foloseau metode rudimentare pentru a uni metale cu ajutorul focului şi ciocanului.

# data[].attributes.body
În 1802, Vasily Petrov descoperă arcul electric. În 1881, Auguste de Méritens foloseşte arcul pentru a suda metale, deschizând drumul pentru sudarea modernă.

# data[].attributes.body
Sudarea cu flacără de oxiacetilenă a fost dezvoltată la începutul secolului XX, permițând controlul temperaturii şi realizarea unor suduri mai precise.

# data[].attributes.headline
1930: Introducerea sudării cu electrod învelit

# data[].attributes.subject
1930: Introducerea sudării cu electrod învelit

# data[].attributes.body
Această tehnică a revoluţionat sudarea prin asigurarea protecţiei băii de sudură împotriva oxidării. Este una dintre cele mai folosite metode până astăzi.

# data[].attributes.body
Au apărut sudarea cu gaz inert metalic (MIG) şi sudarea cu gaz inert de tungsten (TIG), crescând calitatea şi productivitatea sudurilor industriale.

# data[].attributes.headline
Era modernă: Automatizarea şi sudarea cu laser

# data[].attributes.subject
Era modernă: Automatizarea şi sudarea cu laser

# data[].attributes.body
Sudarea este acum automatizată în multe industrii. A apărut sudura cu laser şi cu fascicul de electroni, fiind folosită în domenii de vârf ca aviaţia şi medicina.