# data[].attributes.headline
7 způsobů jak účelně využívat AI ve výuce

# data[].attributes.subject
7 způsobů jak účelně využívat AI ve výuce

# data[].attributes.attachment_link.title
7 způsobů jak účelně využívat AI ve výuce – Učím s AI

# data[].attributes.attachment_link.description
Generativní umělá inteligence, jako jsou např. modely GPT-4 či Anthropic, otevírají pedagogům nové možnosti ve výuce. Máme radost, že kromě nahodilých tipů se stále více začínají objevovat i systematičtější práce, které se snaží celkově zamýšlet nad tím, jak by mohlo vypadat účelné zapojení této technologie do výuky. Nedávno jsme narazili na tento článek. Autoři článku, manželský pár akademiků Dr. Ethan Mollick a Dr. Lilach Mollick, navrhují 7 konkrétních způsobů využití:

# data[].attributes.headline
časopis KARIÉROVÉ  PORADENSTVÍ  v teorii a praxi

# data[].attributes.subject
časopis KARIÉROVÉ  PORADENSTVÍ  v teorii a praxi

# data[].attributes.headline
Mají na to! Podpora soc.znevýhodněných žáků 

# data[].attributes.subject
Mají na to! Podpora soc.znevýhodněných žáků 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Zobrazit přehled témat Zobrazit kuličky

Individuální podpora dítěte

Podpora učitele

Ahoj, já jsem postavička!

Zobrazit vše

Dítě je pozadu

Problém v motivaci, chování

Vztahy ve tříde

Soužití menšin

Rodiče nejeví zájem

Učitel je situací unavený

Učitel je na situaci sám

Dítě často chybí

Klima třídy

Spolupráce s rodiči

Systémová podpora

Ahoj, já jsem postavička!

# data[].attributes.attachment_link.title
"Zelené" kariérové poradenství: Trh práce

# data[].attributes.headline
webinář: KP jako nástroj udržitelného rozvoje

# data[].attributes.subject
webinář: KP jako nástroj udržitelného rozvoje

# data[].attributes.attachment_link.title
Kariérové poradenství jako nástroj udržitelného rozvoje

# data[].attributes.attachment_link.title
Digitální wellbeing: jak na spokojené a šťastné bytí v digitálním světě

# data[].attributes.attachment_link.description
Ve 21. století pronikají informační a komunikační technologie (ICT) do všech sfér života člověka a stávají se nezbytnou součástí jeho…

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
S americkým Aurora Institute jsme se seznámili v roce 2014, když ještě nesl název iNACOL. Tehdy jsme zkoumali jeho standardy online učitele. Od té doby jeho práci sledujeme, viz např. Jak vypadá na kompetence orientovaná výuka?

Nejnovějším jeho výstupem je publikace Going Beyond the Traditional: Next Gen Credentials and Flexible Learning Pathways [1], s níž se dnes seznámíme. Uvozuje ji tento citát Vicki Phillips z časopisu Forbes:
„Je pravděpodobné, že vaše kariéra nebude podobná té, kterou měli vaše rodiče. Dnešní pracovní místa se vesměs změnila oproti těm, která byla před generací, nebo dokonce jen před deseti lety. V důsledku toho se též mění kvalifikace a zkušenosti potřebné k zajištění nových pracovních míst. Ve vzdělávací politice a praxi se objevuje požadavek, aby naše školy dělaly lepší práci při vybavování studentů dovednostmi a znalostmi, které potřebují k úspěchu v rychle se měnícím světě práce."
Aurora Institute tvrdí, že tradiční diplomy založené na zastaralém systému neposkytují úplný ani přesný obraz studentových schopností. Kredity a diplomy jsou tradičně založeny na „ době strávené v kurzu nebo době strávené ve třídě" a „ nespolehlivě zachycují množství získaných znalostí ". Proto je třeba zavést nové způsoby jejich sledování.

Zpráva doporučuje změnit systém ověřování výsledků vzdělávání a popisuje několik příkladů implementace nových postupů v praxi. Všechny případy dobré praxe mají určité společné rysy:

Definují a vytvářejí nový profil absolventa ve znalostech, dovednostech a kompetencích s přispěním zainteresovaných stran z oboru.

Ukazují několik cest k cíli, které jsou s profilem v souladu.

Upravují vzdělávací programy tak, aby se více orientovaly na kompetence a podporovaly učení kdykoli a kdekoli.

Podporují změny státní politiky a realizují pilotní programy k jejich přijetí.

Definují vizi toho, jak má vypadat systém celoživotního vzdělávání.

Vytvářejí příležitosti pro sladění školního vzdělávání s profesním a zaměstnaneckým zvyšováním kvalifikace.

Budují kapacitu a investují do místní i celostátní digitální infrastruktury tak, aby bylo možné vytvářet a sledovat novou generaci záznamů o dosažené kvalifikaci.

Vytvářejí spolupracující koalice v rámci škol, pracovišť, komunit, regionů, států a vlád, aby podpořily vzdělávání založené na kompetencích.

Podívejme se alespoň na jeden příklad systému, který tyto požadavky splňuje.

International Big Picture Learning Credential

Australský International Big Picture Learning Credential (IBPLC) je systém určený primárně středoškolákům, který je doprovází na cestě za odborným růstem (získání zaměstnání) či k vysokoškolskému studiu. Byl vyvinut ve spolupráci s University of Melbourne a je již používán stovkami středních škol nejen v Austrálii. Desítky univerzit ho uznávají jako náhradu přijímaček.

Systém je plně personalizovaný, to znamená, že si ho každý může přizpůsobit svým potřebám. Díky tomu ani není možné přímé srovnávání výsledků a vytváření žebříčků.

Systém IBPLC je založen na zkoumání šesti oblastí komplexně popisujících schopnosti a zkušenosti studentů (barevný květ uprostřed obrázku níže). Konkrétně je to: schopnost učit se, dedukce, kvantitativní myšlení, sociální vcítění, komunikace, osobní kvality - vždy v podobě vývojového kontinua, které má pět úrovní ( pod obrázkem na webu). Výsledek je pak prezentován v profilu studenta a je podložen důkazy o jeho práci.

Australský systém IBPLC

Profil studenta je navržen tak, aby odrážel bohatství jeho reálných zkušeností, osobní kvality i akademické výsledky. Obsahuje: životopis s osobními vzdělávacími cíli, schopnosti a dovednosti (praxe), absolvované kurzy (certifikáty), portfolio (důkazy o učení, videa, vyjádření učitele).

Studenti shromažďují podstatné důkazy pro svá portfolia a předkládají tyto důkazy dle potřeby každému, kdo má oprávnění se s nimi seznámit. Hodnocení je založeno na kompetencích - studenti jsou posuzováni podle svého mistrovství ( mastery learning). Studenti mohou dosáhnout každé úrovně odbornosti pomocí různých metod inovativního hodnocení - pozorování, diskuse, prezentace ad. V poslední fázi studia bývá zařazen závěrečný projekt či závěrečná práce.

IBPLC je příkladem hodnocení nové generace, protože:

se zaměřuje na studenty jako na vlastníky jejich poznání kontrolující své vzdělávací cesty;

studenti mají možnost volby v tom, co je zahrnuto v jejich profilu;

komplexně dokumentuje učení ve školním prostředí i mimo něj;

jeho mnohostranná, inovativní forma zaručuje, že studenti všech typů mohou ukázat, co v nich je;

nabízí nový koncept vysvědčení, který (ve srovnání s tradičním diplomem) poskytuje studentovi větší hodnotu.

Capturing What Matters: Redefining Student Assessment for Lifelong Success
Zpráva Aurora Institute rozebírá ještě tyto 2 případy inovativního hodnocení výsledků studia - New Zealand Record of Achievement, Mastery Transcript Consortium.

# data[].attributes.attachment_link.title
Spomocník: Nové pojetí ověřování výsledků učení podle Aurora Institute

# data[].attributes.attachment_link.description
Zpráva o studii amerického Aurora Institute popisující nové formy zaznamenávání výsledků studia od SŠ přes VŠ až k celoživotnímu včetně příkladů již existujících řešení.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sebepoznání: Typologie osobnosti

Ukázka z pořadu Ke štěstí, díl Sebepoznání napomůže vhodně ukončit hodinu zaměřenou na osvojení technik vedoucích k lepšímu sebepoznání. V dílu se žáci dozvědí o čtyřech základních elementech (oheň, voda, vzduch, země), které nás ovlivňují. Tyto čtyři elementy jsou použity jako určité metafory, které mohou vysvětlit, jak se cítíme, jak prožíváme, podle čeho se rozhodujeme. Díl je postaven na příjemném rozhovoru s doc. Radvanem Bahbouchem, psychologem a koučem.

# data[].attributes.attachment_link.title
Školní wellbeing do třídnických hodin - ČT edu - Česká televize

# data[].attributes.attachment_link.description
Víte, co to znamená wellbeing? Ano, tušíte správně, pojem by se dal volně přeložit jako „aby dobře bylo." A to jak nám, tak všem našim spolužákům a celé třídě jako celku. Pokud máme rozvíjet svůj potenciál, potřebujeme zdravé a bezpečné prostředí, které nás nechá „kvést".

# data[].attributes.attachment_link.title
Konzultace s poradcem | KCV KP - Google Chrome - 10 October 2023

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Nákupy oblečení můžou být občas pořádná fuška. Patříte mezi lidi, kteří u toho potí krev a přesto odcházejí s prázdnou? Nebo naopak plníte skříň oblečením, které následně nechcete nebo ani nemáte s čím a kam nosit? Tak s tím už se trápit nemusíte. Na společných nákupech nejenže ulovíme nadčasové a dobře kombinovatelné kousky, ale hlavně si řekneme, jak se šatník tvoří, aby dělal radost a ne starost, po čem v obchodech koukat a co nechat raději ležet. Nejen, že tak obohatíte svůj šatník o pár budoucích oblíbených kousků, ale hlavně se naučíte nakupovat smysluplně a chytře, abyste už vždycky měli co na sebe.

Plní se vám skříň oblečením, které nenosíte a zřejmě ani nosit nebudete? Potřebujete si udělat pořádek v tom, co s čím nosit a proč? Snadná pomoc! Společně se podíváme do vašeho šatníku, vytřídíme věci, které vám nedělají dobrou službu a povíme si, čím je vhodné vzniklé místo na ramínkách vyplnit. To vše bezbolestně, rychle a v příjemné atmosféře. Na vaše oblíbené kousky máte samozřejmě právo veta.

Kurz efektivního nakupování

Na nákup kompletního efektivního šatníku to zatím nevidíte, ale rádi byste se dozvěděli, jak se vyvarovat pořizování nesmyslů a naučili se, jak si místo toho pořídit kousky, jejichž koupě nebudete nikdy litovat? Pak je Kurz efektivního nakupování přesně pro vás! Dorazit na něj můžete sami anebo po předchozí domluvě klidně s kamarádkou/maminkou/dcerou.

Jste zvaní na svatbu, pohovor nebo jakoukoliv jinou akci s dresscodem nebo bez něj a nevíte si rady? Ráda vám vymyslím a vytvořím jeden kompletní outfit, ve kterém zazáříte (případně doporučím také vizážistku).

Máte otázky ohledně oblékání, které vám nedají spát? Tápete, kde začít se změnou stylu? Potřebujete názorně ukázat nebo vysvětlit, jak s šatníkem efektivně pracovat a mít vždy co na sebe? Během dvou hodinek vám nad kávou (nebo online) osvětlím cokoliv bude potřeba a navíc přihodím mnou psaný Manuál efektivního nakupování, který vám do budoucna poslouží jako tahák.

# data[].attributes.attachment_link.description
Vybrat si svého stylistu je v mnohém podobné jako najít dokonalé lodičky- nesmí nikde tlačit, musí vám padnout do noty i do velikosti a umět zvednout sebedůvěru.

# data[].attributes.headline
Přes příběhy k lepším vztahům - aktivity do TH

# data[].attributes.subject
Přes příběhy k lepším vztahům - aktivity do TH

# data[].attributes.headline
B. Štaifová - portfolio pedagoga Google sites

# data[].attributes.subject
B. Štaifová - portfolio pedagoga Google sites

# data[].attributes.attachment_link.description
Access Google Drive with a Google account (for personal use) or Google Workspace account (for business use).

# data[].attributes.headline
Pii - Kariérové portfolio a jak s ním pracovat

# data[].attributes.subject
Pii - Kariérové portfolio a jak s ním pracovat

# data[].attributes.attachment_link.title
Kariérové portfolio a jak s ním pracovat

# data[].attributes.attachment_link.title
(Pro)pasti českého školství - Bilance | Česká televize

# data[].attributes.attachment_link.description
Nabízíme šest televizních kanálů, mezi které patří ČT1, ČT2, ČT24, ČT Déčko, ČT art a ČT sport. Vysíláme 24 hodin denně. Zajišťujeme doprovodné služby včetně teletextu, elektronického programového průvodce i skrytých titulků. Zabýváme se výrobou a produkcí vlastních pořadů.

# data[].attributes.attachment_link.description
A free lesson library that helps studentsreflect on the words in their lives Why WORDS? We asked educators like youwhat words they hear most often when they are with students. The words in the WORD Workout library represent common emotions that kids 4-18 feel everyday. These quick lessons will help…

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
→ rozvíjí 8 základních měkkých dovedností
‍
→ je určen pro učitele a žáky základních škol
‍
→ můžete ho začít používat hned
‍
→ vzdělávací plán a aktivity do výuky jsou zdarma
‍
→ nabízíme metodickou podporu pro snazší začátek

Mgr. Jana Doležalová
učitelka ZŠ Vimperk

Skills Builder je možné využít napříč předměty. Za klíčové považuji, že metodika pracuje se sebehodnocením žáků
a zároveň se zpětnou vazbou.

Mgr. Tereza Fürbachová
učitelka ZŠ Solidarita

Efektivitu programu SB vidím především v tom, že pro mě jako učitele stanovuje, jaké dílčí kroky mají děti zvládnout, a dává mi k dispozici výběr aktivit, z nichž mohu čerpat. Pomáhá mi to s plánováním.

Mgr. Pavel Fiala
učitel ZŠ Letohradská

Skills Builder dětem umožňuje poznávat sebe samé a také okolní svět. Nestaví na poučkách, ale na živé metodice, která se dá jednoduše aplikovat.

"Škola je místo, kde dítě tráví spoustu času a kde taky navazuje vztahy - s vrstevníky i s učiteli. Pokud by tam učitel byl jen od toho, aby předal Pythagorovu větu, tak to by možná za čas zvládly lépe počítače. Učitel by měl přinášet něco navíc."
Václav Mertin, dětský psycholog

Skills Builder = dovednosti pro kvalitní život

Během let jsme se naučili hodně o tom, jak nejlépe budovat základní dovednosti. Dnes víme, že k tomu, aby byla naše snaha skutečně účinná, musí se dovednosti vyučovat soustavně a musí se na ně zaměřit pozornost, stejně jako u jazykové a matematické gramotnosti.

# data[].attributes.attachment_link.title
Metodika rozvoje základních měkkých dovedností

# data[].attributes.attachment_link.description
→ rozvíjí 8 základních měkkých dovedností‍→ je určen pro učitele a žáky základních škol‍→ můžete ho začít používat hned‍→ vzdělávací plán a aktivity do výuky jsou zdarma‍→ nabízíme metodickou podporu pro snazší začátek Skills Builder je možné využít napříč předměty. Za klíčové považuji, že metodika pracuje se sebehodnocením žáků a zároveň se zpětnou vazbou.

# data[].attributes.attachment_link.description
The requested URL was not found on this server.

# data[].attributes.headline
AI a nové dovednosti požadované po pracovnících 

# data[].attributes.subject
AI a nové dovednosti požadované po pracovnících 

# data[].attributes.headline
LUDWIG Jak AI změní trh práce a jak toho využít?

# data[].attributes.subject
LUDWIG Jak AI změní trh práce a jak toho využít?

# data[].attributes.attachment_link.title
Petr Ludwig - Jak umělá inteligence změní trh práce a jak toho využít? [ZÁZNAM PŘEDNÁŠKY]

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Na Základní škole Brodek u Přerova pracují s portfolii úplně všichni: učitelé, žáci, asistenti pedagoga i studenti na praxích. Ředitelka Jana Svobodníková nám prozradila, jakým způsobem seznamuje pedagogy s metodami, jako jsou portfolia a myšlenkové mapy. Portfolia slouží pro další profesní rozvoj pedagogů, myšlenkové mapy pro organizaci práce.
Ve vaší škole dlouhodobě pracujete s portfolii. Jak na ně navazují plány pedagogického rozvoje?
Může to vypadat, že portfolio je solitér, ale vede k plánům pedagogického rozvoje. Dotazník k vedení portfolia (ke stažení pod textem v příloze 1) a Plán pedagogického rozvoje (ke stažení v příloze 2) vypracovávají učitelé na začátku školního roku. Dávám jim dostatek času, měsíc až dva. Jejich úkol spočívá ve vypracování textu a tabulky. V textu odpovídají na otázky, co se jim povedlo za uplynulý školní rok nebo jak spolupracovali s kolegy. V tabulce musí obecné otázky konkretizovat. Každý rok některé otázky obměňuji. Učitelé píšou, co potřebují, v čem by se chtěli rozvinout a co je k tomu potřeba. Například zjistili, že vědí málo o inkluzi, chtěli by absolvovat školení, zjistili si konkrétní školení v Národním pedagogickém institutu ČR, kolik stojí a kolik potřebují na školení volna.
V rámci tohoto ročního hodnocení je úkolem učitelů zmapovat zejména vlastní úspěchy, dosažení cílů. Jak to učitelům jde?
Nechci po nich, aby hledali svoje chyby. Naopak. Chci, aby si srovnali myšlenky, jestli se něco naučili, posunuli se. A aby konkretizovali, co potřebují. Plán pedagogického rozvoje umožňuje zamyšlení se sama nad sebou. Učitelé se dokážou zamyslet nad tím, co dělají špatně, ale mají největší problém s tím se pochválit, zhodnotit, že udělali kus práce. Chci také, aby sdělili, co je trápí. Mají tak příležitost to uvést, aniž by se to dozvěděli ostatní. Přijímám konstruktivní kritiku vedení školy, zamýšlím se nad ní. To je pro mě důležitá součást. Říkám učitelům, že „pokud vaše loď neví, kam pluje, nikdy nedopluje do žádného cíle". Plány archivuji, aby to bylo relevantní a porovnatelné s předchozími lety.

Tip:

Dotazník k vedení portfolia si stáhnete na odkazu pod článkem. Zajímá-li vás, jak koncipují Plán pedagogického rozvoje v ZŠ Brodek u Přerova, stáhněte si tabulku v druhé příloze.
Máte za sebou zkušenosti s vyhodnocováním plánů pedagogického rozvoje. Jakou oblast by vaši pedagogové potřebovali rozvíjet?
Aby se mohli rozvíjet, potřebují přemýšlet sami nad sebou v pozitivním slova smyslu. Aby se uměli pochválit, uměli se ohodnotit. Je potřeba rozebrat svoji osobnost a ustoupit od svého ega. Je potřeba neustat v práci na rozvoji svojí osobnosti. Aby učitelé věděli, že pracovat na sobě má význam. Učíme děti se pozitivně hodnotit, kantoři to ale potřebují také.
Ve vaší škole řada studentů plní pedagogické praxe. Jak při práci s adepty učitelství využíváte vaše vlastní tzv. „ředitelské" portfolio?
Moje portfolio má dva účely. Abych shromažďovala data, a proto abych ho využívala pro studenty, kteří k nám do školy chodí na praxe. Studenty mívají na starosti učitelé daného předmětu, ale vždy jim ukazuju portfolio jako jednu z možností evaluace. Zabýváme se učitelským i žákovským portfoliem. Ukazuji, co by mohlo portfolio obsahovat, ale není to dogma. Důležité je studentům sdělit, k čemu slouží.
Co konkrétně ukazujete studentům ve vašem „ředitelském" portfoliu?
Když k nám přijdou na praxi, už mají něco, co si mohou dát do portfolia, například přípravy, diplomy. Ve svém portfoliu ukazuji dotazník k vedení portfolia (ke stažení pod textem jako Příloha 1), otázky k plánu pedagogického rozvoje, anotace ze seminářů, které jsem vedla, diplom, certifikáty dalšího vzdělávání, jmenování do funkce, jak vypadají životopisy - mám své životopisy chronologicky odstupňované, strategické dokumenty, publikační činnost, fotoknihy oprav, dlouhodobý záměr, materiály ze školení, fotodokumentaci akcí, logo školy. Dále ukázku z tvorby školního vzdělávacího programu. Některé pedagogické fakulty tolik nepracují se školním vzdělávacím programem, proto je dobré jej studentům představit. Dále ukazuji příklady, jak se dělají vyučovací hodiny, přípravy na hodiny. Ukazuji také materiály k založení do portfolia, které dávám učitelům - například metodické materiály.

Obsah portfolia učitele a ředitele je totiž trochu jiný. Kantor si do portfolia dává materiály z prostředí, ve kterém se pohybuje, například projekty, hodnotící škály, dotazníky, příručku třídního učitele, jak vypadá hospitační záznam u nás ve škole. Ten je také důležitý pro budoucí kantory, aby věděli, co po nich může ředitel chtít. Součástí portfolií jsou také desatera, například jak se mají děti chovat o přestávce nebo jak pracujeme s dětmi se speciálními vzdělávacími potřebami, a příručky. Zakládám si na tom, abychom měli jednotný postup. To se mi osvědčilo v období distanční výuky. Učitel si do portfolia může dávat třeba školní vtipy, perličky, co zábavného se přihodí během výuky.

Říkám, že důležité je mít vše časově seřazeno. Ve svém portfoliu vše krásně dohledám.

Ilustrační foto. Zdroj: APIV B
Jak vedete ve vaší škole praxi studentů učitelství?
Ačkoliv studenty přiděluji zkušeným kantorům, vždy se jim věnuji i já. Považuji to za důležitou součást přípravy učitelů. Ukazujeme studentům chod školy a hned je zapojujeme. Povídám si s nimi o důležitých věcech, jako je vedení portfolií nebo programy na tvorbu myšlenkových map. Chci, aby věděli, kde najít zdroje. I v období distanční výuky umožňuji studentům praxe.
Co byste doporučila kolegům, kteří budou vedením budoucích učitelů pověřeni?
Moje doporučení pro vedoucí praxí budoucích učitelů je, aby jim věnovali čas. Potřebují vedení a ukázat, o čem skutečný kantorský život je.
Jaké jsou podle vás přednosti současných adeptů učitelství?
Nebojí se říct svůj názor. Ti, co k nám nastupují, většinou bývají dobře připraveni. Nejsou sice hotoví učitelé, neumí všechno, co je potřeba pro výuku, ale mají v sobě „kantorskou dušičku".
Kromě zavádění portfolií využíváte i jiné inovativní přístupy. Jedním z nich jsou myšlenkové mapy. Jak je ve své práci používáte?
Pomocí myšlenkových map jsem například řešila distanční výuku. Ministerstvo vydá pokyny, já si je zpracuju do jednoduché myšlenkové mapy, jak se bude organizovat a domlouváme se s učiteli nad jednotlivými věcmi. Máme online porady. Aby to šlo co nejrychleji, tak některé věci jen lajkujeme.

Myšlenkové mapy používáme již delší dobu, ale chtěla bych je zavést také jako prostředek do výuky. Dlouhou dobu přemýšlím, jak to uchopit. Zavést je povinně není dobré. Přemýšlím, jak přesvědčit kantory, že používat myšlenkové mapy je dobrá věc. Aby se jejich tvorbu učili a pak to naučili děti. Důležité je, aby si každý svou myšlenkovou mapu zapisoval sám.
Jaké další inovativní přístupy byste ráda ve své škole v budoucnosti zavedla?
Zjistila jsem, že kromě formálních záležitostí nejvíce času věnujeme řešení vztahových témat. S kolegy se pravidelně potkáváme, jsem informována o všech dětech, které něco řeší. Také vítám, že máme školní psycholožku. Témata jsou od kouření elektronických cigaret po problémy dětí z rozvedených rodin a tak dále. To ovlivňuje vzdělávání. Emoční stránce dětí se věnujeme čím dál víc. Řešit vztahy mezi lidmi, pěkně spolu vyjít a říct si podstatné, to je hodně důležité. Proto by se mi líbilo zavést do některého z předmětů prvky mediace.
Ke stažení:
Příloha 1: Příloha č. 1 Dotazník k vedení portfolia - plán osobnostního rozvoje_2020_21

Příloha 2: Příloha č. 2 Plán pedagogického rozvoje 2020_21

Na Pedagogické fakultě Univerzity Palackého v Olomouci se Jana Svobodníková specializovala na učitelství pro 1. stupeň ZŠ a výtvarnou výchovu. Celou svou kariéru působí na základní škole Brodek u Přerova, od roku 1992 jako učitelka a posledních 16 let jako ředitelka.

Kromě řízení školy působí jako lektorka a podílela se autorsky na publikaci Průvodce výukou dle RVP na 1. stupni ZŠ: očekávané výstupy, klíčové kompetence, mezioborové souvislosti, průřezová témata. Cakl, Ondřej et al. Olomouc: Prodos, 2006.

Ve svém oboru se zajímá o témata jako formativní hodnocení, myšlenkové mapy, kritické myšlení a cesty k efektivnější výuce. Věnuje se koučinku a mentoringu. V projektu Profesní a dokladové portfolio v rámci Kariérního systému působila jako konzultantka portfolia.

Jejím pedagogickým heslem je citát: „V dětech jsou uloženy všechny naše vlastní velké možnosti." (L. N. Tolstoj)

# data[].attributes.attachment_link.description
Když se učitelé naučí vytvářet a využívat vlastní portfolia, pro další profesní rozvoj se jim taková dovednost bude hodit. V ZŠ Brodek u Přerova si už v praxi ověřili, že s portfolii se dá efektivně pracovat v rámci plánů pedagogického rozvoje.

# data[].attributes.body
https://www.podnikavi.sk/

# data[].attributes.headline
L. Václavková - Srpnový kariérní newsletter

# data[].attributes.subject
L. Václavková - Srpnový kariérní newsletter

# data[].attributes.body
https://lucievaclavkova.ecomailapp.cz/campaigns/render/98?fbclid=IwAR0T5ObHxQk03wPLRV4ns6xMILx_Oh5bnXK6Yin1lrbE84WGPEwNtMfi7vA

# data[].attributes.attachment_link.title
🚶‍♀️Srpnový kariérní newsletter - Klíčové zážitky a momenty

# data[].attributes.attachment_link.description
Zažila jsem moc hezké věci, jako přátelství s několika místními usedlíky i dalšími delegátkami, krásnou přírodu a památky, vynikající jídlo... Ale taky dost ošklivé, jako spolupráce s člověkem závislým na alkoholu a drogách, sexuální obtěžování, náročné situace s turisty či vlastní nemoc.

# data[].attributes.attachment_link.title
Kristyna Vejlupek - Mapy učebního pokroku

# data[].attributes.attachment_link.description
Mapy učebního pokroku jsou vizuální pomůckou, která umožňuje žákům hodnotit svůj vlastní pokrok a plánovat další své kroky. Učitel i žák si více všímají svých silných stránek a díky vizualizaci je pak mnohem snazší interakce na ose žák – rodič – učitel. Mapy jsou individuální a nesrovnávají s výsledky ostatních žáků.

# data[].attributes.headline
Žákovské portfolio v programu Začít spolu

# data[].attributes.subject
Žákovské portfolio v programu Začít spolu

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Časopis Komenský v současnosti | MUNI PED

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Žákovské portfolio je stále častěji využívaným pedagogickým prostředkem učení a hodnocení na základních školách. V praxi ovšem není jednoduché rozhodnout, jak k němu přistoupit, ujasnit si, co má být jeho přínosem, a jak s ním tedy pracovat. Příspěvek ukazuje, jak jsem si podstatu práce se žákovským portfoliem shrnula na základě prostudované literatury já jako absolventka učitelské přípravy a jak žákovské portfolio uchopili v jedné konkrétní třídě. Příspěvek přináší, na základě zpracování diplomové práce, poznatky z praxe, ze školy, která s portfolii pracuje již několik let a vzdělává žáky v souladu s programem Začít spolu. Cílem příspěvku je porovnat teorii s konkrétním příkladem z praxe a inspirovat učitele nejen k využívání portfolií ve výuce, ale také ke studiu literatury a dalších zdrojů o žákovských portfoliích.

Nejprve tedy shrneme, co je žákovské portfolio, jaké má formy, jak může být podle teorie využíváno a jakou nese roli v programu Začít spolu. Dále budeme prezentovat, jak portfolio vypadá a jak se s ním pracuje v konkrétní třídě prvního stupně ZŠ, kde se žáci učí podle tohoto programu, a nakonec porovnáme konkrétní příklad s teoretickými poznatky a nastíníme, na které aspekty je možné se dále zaměřit.
Co je žákovské portfolio?
Na první pohled může žákovské portfolio často působit pouze jako složka, kam se zakládají pracovní listy, které žák během výuky vypracuje. Tedy spíše jako odkládací místo na pracovní listy. Není výjimkou, že portfolio se výsledně přesně takovým „místem" stane. A domnívám se, že důvodem by mohlo být právě to, že učitelé nevědí nebo nedomýšlejí, co od něho chtějí.

Vyjádření Archbalda a Newmanna (in Slavík, 1999, s. 106) srozumitelně popisuje hlavní význam portfolia obecně: „Jestliže píšete dopis nebo článek, tvoříte výtvarné dílo, komponujete hudbu nebo upravujete vzhled vašeho bytu, prokazujete schopnosti, jež mají zvláštní hodnotu, kterou nelze posuzovat pouze jako ‚znalost' v úzkém slova smyslu a také ji nelze běžnými metodami (např. testováním, zkoušením u tabule) prověřovat." Portfolio tyto možnosti poskytuje. Žákovské portfolio je vymezováno jako sbírka materiálů vytvořených žákem, která dokumentuje jeho vlastní proces vzdělávání a představuje, čeho byl žák schopen dosáhnout (Průcha, 2003, s. 170). Jedna žákyně ze studie Kankaanranty (1996, s. 2) portfolio sama popisuje jako „album růstu ". Je prostředkem hodnocení, ale hodnocení individuálního pokroku a schopnosti, jež je těžké definovat a měřit s obecně stanovenými standardy. Měrou se tak stává především žákova vlastní práce v průběhu času, a ne aktuální práce napříč výsledky žáků celé třídy či ročníku. Portfolio vede k autentickému hodnocení, při němž je hodnocena kvalita práce, jež byla skutečně vytvořena osobou, kterou hodnotíme (Slavík, 1999, s. 103-106), a zároveň k hodnocení formativnímu (Starý & Laufková, 2016, s. 26). Kromě chápání portfolia jako prostředku hodnocení žáka učitelem či dalšími osobami, portfolio také podněcuje k sebehodnocení žáka a rozvíjí jeho dovednosti spojené s tvorbou portfolia. Je tedy i prostředkem, který pomáhá žáku osobnostně růst (Kratochvílová, 2011, s. 69).
Jaké cíle můžeme jako učitelé sledovat prací se žákovským portfoliem?
Portfolio umožňuje učiteli a žáku společně sledovat proces učení, opírat se o reálné podklady a plánovat další postup. Vede žáka ke schopnosti zhodnotit vlastní práci, rozpoznat její kvality, uvědomit si vlastní zodpovědnost a v neposlední řadě rozvíjí i jeho komunikační dovednosti (Slavík, 1999, s. 106). V souladu se současným trendem inkluzivního vzdělávání zdůrazněme rovněž jeho potenciál v podpoře individualizace respektující potřeby jednotlivých žáků a zaměřující se nejen na chyby, ale také na jejich silné stránky a na rozvoj celé osobnosti (Kankaanranta, 1996, s. 3-4; Tomková a Hejlová, 2020, s. 28-29). Slavík (1999, s. 107) jeho stěžejní funkci vyjadřuje slovy: „Portfolio má sloužit především k ocenění žákova pokroku, jeho úsilí nebo tvůrčích úspěchů, má povzbuzovat žáky k posuzování vlastních pokroků v práci. Portfolio má odpovídat na otázku žáka ‚Kdo jsem?' a má žákovi, učiteli, žákovým rodičům zprostředkovat ucelenou historii žákova školního rozvoje." V souladu s tím píše Lukavská (2003, s. 58) o oslavování žákových úspěchů prostřednictvím portfolia. Což dokresluje jeho motivační dopad na žáka směrem k vlastnímu vzdělávání a vývoji obecně.
S jakými typy žákovských portfolií můžeme ve výuce pracovat?
Košťálová a kol. (2008, s. 114-121) rozlišují tři typy žákovských portfolií: Pracovní portfolio je počáteční formou; vkládají se do něj veškeré vypracované materiály vztahující se k určitému období nebo tématu či projektu, později se postupně třídí. V tu chvíli vzniká d okumentační portfolio, které obsahuje již jen některé práce dokládající žákovy pokroky v dané oblasti výuky (např. počáteční a koncový stav konkrétního jevu). Navíc sem patří i žákovo popisné hodnocení vlastní práce. Reprezentační portfolio je výběrem toho nejlepšího, čeho žák dosáhl, a slouží k závěrečnému hodnocení (Košťálová, Miková, & Stang, 2008, s. 144-121).

Do portfolia je možné řadit nejrůznější žákovy písemné práce, výtvarná díla, projekty, záznamy z pozorování, zprávy ze školních akcí atp. Bývají v něm zahrnuty i záznamy, hodnocení či poznámky učitele nebo rodičů. Řadit se do něj mohou také týdenní plány, pokud jich škola nebo daná třída využívá, stejně tak audionahrávky či videozáznamy, pokud to forma portfolia dovoluje. Tomková (2007) doporučuje i zařazování produktů z oblasti mimoškolních aktivit, např. diplomů ze soutěží, výrobků z výtvarně zaměřených kroužků, vlastních deníkových zápisů týkajících se významných zážitků atp. Každé portfolio by mělo obsahovat osobní informace o žáku. Údaj o jméně a třídě může být doplněn fotografií nebo autoportrétem. Dále se ale obsah portfolia odvíjí od jeho účelu a vlastní žákovy preference.

Vnější podoba portfolia se může různit. Jsou používány šanony, kam si žáci své materiály zakládají do folií. Dalšími variantami bývají také šuplíky, košíky, krabice, stojací boxy nebo papírové desky. Dnes je možné tvořit i portfolia v elektronické podobě, kdy se data uchovávají různými způsoby v počítači. Předností takového portfolia je různorodost materiálů, které mohou být jeho součástí (text, grafika, zvuk, video). Existují programy pro tvorbu elektronických portfolií online, které tak navíc poskytují pohodlnost vzdáleného přístupu z jakéhokoli počítače (Václavík, 2013, s. 47), i když Hrubanová (2018, s. 41) ve své diplomové práci argumentuje pro papírová portfolia na prvním stupni ZŠ. Jedním z důvodů jsou např. příznivé dopady na rozvoj jemné motoriky žáků.
A jak se žákovským portfoliem při výuce pracovat?
Žáci nejdříve potřebují pochopit smysl portfolia, zjistit jakým způsobem ho budou tvořit a k čemu mají směřovat. Donald H. Graves navrhuje jako evokaci k práci s portfolii např. aktivitu nazvanou Naše sbírky. Jde o vytváření vlastní sbírky libovolných předmětů, při jejímž tvoření se uplatňují obdobné postupy jako u tvoření portfolia. Žáci vybírají předměty, které do své sbírky zařadí, stanovují pro výběr vlastní kritéria, jež budou později interpretovat, a nakonec svou sbírku představí ostatním a diskutují o ní (in Tomková, 2007).

Mají-li žáci nastřádán dostatek svých materiálů, je třeba stanovit jasná kritéria, podle kterých se bude portfolio tvořit a hodnotit. Pro další práci s portfoliem je důležité veškeré ukládané materiály datovat, aby bylo možné porovnávat výkony v čase, a reflektovat tak vývoj (Tomková, 2007). Košťálová a kol. (2008, s. 115-116) ve své publikaci zmiňují tzv. inventury portfolií, které by měly probíhat pravidelně. Žáci procházejí položky portfolia jednu po druhé a sepisují k nim stručné poznámky, důvody, pro které si dané práce cení nebo na čem konkrétně potřebují dále pracovat. Pak se portfoliím věnují společně a k materiálům se vyjadřují i další žáci. Teprve potom by se měl k portfoliu vyjadřovat učitel, ke konkrétním pracím žákovi připsat své poznámky a využít je k individuální konzultaci. Měl by se snažit hledat doklady pokroku. Ke konci školního roku žáci své materiály v portfoliu obvykle třídí a ponechávají v něm ty nejzdařilejší práce. V tuto chvíli se portfolio reflektuje především jako celek, což vede k formulaci nových cílů (Tomková, 2007). Portfolio je rovněž užitečným materiálem při konzultacích s rodiči, kterých se při tzv. tripartitách účastní také samotný žák. Učitel, žák i rodiče tak společně diskutují o žákově pokroku a plánují jeho další postup.
Žákovské portfolio v programu Začít spolu
Portfolio je jedním ze stěžejních prostředků učení a hodnocení žáků v programu Začít spolu. Ten popisuje Lukavská (2003, s. 46-47) pomocí čtyř základních stavebních kamenů, kterými jsou individualizace práce, chápání světa v souvislostech, práce v centrech aktivit a zapojení rodin do činnosti školy. Individuální přístup vychází z toho, že každé dítě je jiné a přichází do školního prostředí s odlišnou úrovní zralosti a odlišnými schopnostmi i možnostmi. Chápání světa v souvislostech zase vychází z faktu, že svět je celistvou jednotkou, ve které jsou všechny její složky propojené; program tak pokládá za důležité tento pohled na svět v žácích uchovat a společně s nimi tyto kontexty rozkrývat. Ve škole se tento názor projevuje výukou v rámci tematických celků. Centra aktivit představují jednotlivá pracovní prostředí zaměřená podle vzdělávacích oblastí. Při práci v těchto centrech jsou žáci vedeni k tomu plnit komplexnější úkoly, které aktivizují odlišné druhy inteligence, myšlení, vnímání i žákovy emoce a intuici. Zapojením rodin do činnosti školy se program Začít spolu snaží žákovi poskytovat pocit bezpečí a spoluprací mezi rodinou a školou mu vytvářet příznivé podmínky pro jeho učení a rozvoj. Program představuje tzv. pedagogický přístup orientovaný na dítě, pro který je mimo jiné stěžejní právě již zmiňovaná individualizace, participace dětí a formativní hodnocení. To vše vychází z konstruktivisticky pojatého vzdělávání a portfolio je vhodným prostředkem k plnění všech těchto aspektů (Krejčová & Kargerová, 2003, s. 13).

V odborných publikacích, které popisují principy programu Začít spolu v teorii i praxi, se autoři rovněž věnují žákovskému portfoliu, jeho funkcím v učení a výuce a také konkrétním příkladům z praxe škol. Učitelé, kteří využívají ve své výuce principy tohoto programu, si sami rozhodují, jaké pojetí žákovského portfolia zvolí. Využívají pracovní, dokumentační i reprezentační portfolio, i když postupují různě. Každý žák vytváří například jedno portfolio, které postupně prochází všemi třemi kroky, nebo vytváří portfolií více. Vždy na konci určitého období, které stanoví učitel, si žáci svá portfolia vezmou a vyberou práce, na nichž pozorují svůj pokrok. K nim žáci připisují poznámku vysvětlující, proč je pro ně daná práce důležitá (Krejčová & Kargerová, 2003, s. 121-127).
Jak se žákovským portfoliem pracuje konkrétní třída na ZŠ, ve které se učí podle programu Začít spolu?
Abych získala představu o reálné práci s portfoliem ve třídě, zaměřila jsem se v praktické části své diplomové práce na strukturu žákovského portfolia v konkrétní třídě, na způsoby, kterými třída pracuje s portfoliem, na žákovské sebehodnocení v portfoliích a na roli rodičů v práci se žákovským portfoliem. Analyzovala jsem portfolia vybraných žáků z hlediska obsahu, opakovaně jsem pozorovala práci ve třídě a nakonec jsem s vybranými žáky a učiteli ve třídě vedla rozhovory, abych odpověděla na otázky, které vyvstaly během pozorování, a získala jasnější představu o tom, jak portfolio vnímají jeho aktéři.

Navštívila jsem konkrétní základní školu v Brně, která je v jednom právním subjektu s mateřskou školou. Škola zahájila činnost roku 1998 v návaznosti na mateřskou školu, která pracuje podle programu Začít spolu. Mají tedy již mnohaletou zkušenost s programem i portfoliem. Celé své šetření jsem prováděla v jedné třídě čtvrtého ročníku. V souladu s programem Začít spolu probíhá výuka ve třídě v rámci tematických celků, které trvají přibližně jeden měsíc. Vyučovací den začíná společným ranním kruhem, který slouží k udržování dobrého sociálního klimatu a přípravě na pracovní náplň dne. Následuje společná výuka v prvním vyučovacím bloku (cca 60-90 min) a po pauze žáci pokračují druhým vyučovacím blokem, kdy se rozdělují po skupinách do center aktivit. Centra aktivit jsou menší pracovní koutky, které jsou zaměřené podle vzdělávacích oblastí, ve třídě se konkrétně jedná o centra nazvaná Český jazyk, Matematika, Pokusy a objevy a Ateliér. Všechna centra jsou vybavena materiály, které se vztahují k jejich zaměření, a žáci v nich pracují jak individuálně, tak skupinově. V závěru výuky se žáci schází v reflexním kruhu, kam přináší svou práci z center aktivit a diskutují o ní s ostatními. Při tomto závěrečném kruhu žáci hodnotí svou vlastní práci, její průběh i výsledek, sdílejí s ostatními své zkušenosti a poskytují si navzájem zpětnou vazbu. Diskutované materiály potom ukládá každý do svého pracovního portfolia, které nazývají krabice.

Ve sledované třídě využívají všech tří typů portfolia a každé z nich má vlastní podobu, kterou ukazují obrázky.

Obrázek 1. Pracovní portfolio - krabice.

Obrázek 2. Dokumentační portfolio - knihy.

Obrázek 3. Reprezentační portfolio - hodnoticí portfolio.

V pracovním portfoliu žáci shromažďují veškeré materiály, které vytvářejí během práce v centrech aktivit po období, které stanoví učitel. To nejčastěji koresponduje s dobou trvání jednoho tematického celku. V momentě, kdy učitel vyhradí čas pro práci s portfoliem, žáci píší hodnocení měsíce, které je v zásadě jejich sebehodnocením. Učitel žákům rozdá vypracované a ohodnocené písemné práce, které uzavírají tematický celek a žáci ze svého pracovního portfolia vyberou jednu z nastřádaných prací. Tyto vybrané materiály potom vkládají do portfolia reprezentačního. Všechny zbylé práce z pracovního portfolia založí do dokumentačního a portfolia zase odloží. Reprezentační portfolia u sebe uchovává učitel, takže žáci je na konci této práce odevzdají zpět učiteli a zbylá dvě uklidí na místa, která jsou pro ně ve třídě určena. Během tohoto procesu už o materiálech v portfoliích nijak nediskutují.

Reprezentační portfolio se tak postupně rozrůstá o písemné práce, žákovo hodnocení měsíce a vybranou práci z center aktivit za každý tematický celek. Žáci jej tvoří po dobu celých pěti let prvostupňové docházky a dostávají jej na konci pátého ročníku jako doklad dosažených výsledků, „na památku". V průběhu učení je přístupné jen učiteli a potom žáku ve chvílích, kdy do něj zakládá své práce. Práci si do portfolia vybírá sám žák, podle vlastních kritérií, nikomu je však žádným způsobem nesděluje. Hlavní účel portfolia v průběhu jeho tvorby tak zůstává v doložení žákových výsledků učiteli a spíše pro zvláštní případy, jako je přechod žáka do jiné třídy, změna učitele nebo řešení problémů týkajících se žákova vzdělávání. Mimo již zmíněné materiály se do tohoto portfolia také zakládají dokumenty vztahující se k žákově školnímu životu, jako mohou být lékařské zprávy atp.

Se zbylými pracemi v dokumentačním portfoliu žáci zacházejí různě. Ve třídě s nimi více nepracují, ale někteří žáci si je nosí na konci školního roku domů a část z nich doma portfolio prochází s rodiči a mluví o vybraných materiálech. Někteří toto své portfolio i třídí a potom ho nosí zpět do školy, zakládají si nové atp. Proto dokumentační portfolia vypadají velmi odlišně (obsahem, rozsahem i uspořádáním). Způsob, jakým žák pracuje s portfoliem dokumentačním, ve velké míře závisí na rodičích.
Jaké je portfolio v konkrétní třídě ve srovnání s teorií?
Ve sledované třídě tedy portfolio slouží jako dokumentace žákova učení. Následující tabulka shrnuje hlavní cíle žákovského portfolia z hlediska teorie a porovnává je s poznatky z pozorování ve školní třídě.

Tabulka 1
Porovnání cílů žákovského portfolia podle teorie s praxí
Z funkcí, které portfolio na základě teorie může mít, je sledované portfolio v konkrétní třídě historií žákova školního rozvoje. To, zda je také podkladem pro sebehodnocení žáka, je diskutabilní. Žák se do reflexe a plánování vlastního vzdělávání zapojuje v rámci diskuzních kruhů, kdy komentuje práci z center aktivit, kterou právě dokončil. Nicméně později se k ní nevrací, aby reflektoval svůj pokrok a plánoval další postupy. Hodnocení měsíce, které je určitou formou reflexe vlastní práce, je poměrně obecné a výroky žáků mívají velmi obecnou podobu zrovna tak, viz obrázek č. 4 a 5.

Je třeba ocenit, že učitelka poskytuje žákovi zpětnou vazbu k jednotlivým pracím až po tom, co sám provede vlastní sebehodnocení v kruhu na konci vyučovacího dne. V tom učitelka respektuje teoreticky zdůvodněné postupy, ponechává prostor žáku a nevkládá mu do úst vlastní názory. Portfolio však není součástí tripartit, konzultací mezi učitelem, žákem a rodiči. Na základě portfolia nikdo žáka nehodnotí. Portfolio zůstává odpojeno od procesů hodnocení a sebehodnocení. Žáci nejsou vedeni ke sledování individuálních učebních pokroků a stanovování si individuálních rozvojových cílů.

Obrázek 4. Sebehodnocení žáka 1.

Obrázek 5. Sebehodnocení žáka 2.
Jak by bylo možné využití portfolia ve třídě dál rozvinout?
Tomková (2007) zmiňuje promítání žákových úspěchů do portfolia a Slavík mluví (1999, s. 107) o oceňování žákova pokroku na základě portfolia. Tato rovina významu portfolia zůstává podle mého ve sledované třídě nevyužita. Oproti výše zmiňované žákyni, která se o portfoliu vyjádřila jako o albu růstu, žáci této třídy portfolio popisují jako složku, kam zakládají pracovní listy. Mezi těmito vyjádřeními vnímám velký rozdíl. Zatímco dotyčná žákyně použila obrazné vyjádření, které ukazuje na hlubší vztah k vlastnímu rozvoji, vyjádření žáků, se kterými jsem vedla o portfoliu rozhovory, neukazovalo na žádnou spojitost práce s portfoliem a jejich motivace k učení a angažování se na svém dalším rozvoji. Domnívám se proto, že přesně tomuto potenciálu, který práce se žákovským portfoliem nabízí, by stálo za to ve sledované třídě věnovat větší pozornost a snažit se jej dál rozvíjet.

Mezi náměty, které by mohly vést k výraznějšímu využití potenciálu práce se žákovským portfoliem, jmenujme např. další promýšlení smyslu práce s chybou ve výuce, používání jasných kritérií hodnocení, rozvíjení reflexe a sebereflexe žáků, třídění materiálů doprovázené diskuzí, plánování dalšího učebního postupu žáka na základě portfolia nebo hledání aktivní role rodičů při hodnocení žákovy práce s oporou o žákovské portfolio. Jde o to učit se, že chyba je ukazatelem toho, co můžeme zlepšit, co můžeme příště udělat jinak, což se netýká pouze školního prostředí, ale i každodenního života a každého z nás. Díky tomu by žáci mohli s portfoliem snáze pracovat a sledovat v něm své pokroky. Stanovování kritérií a jejich diskutování v kruhu by mohlo žákům nabídnout odlišné přístupy k řešení problému a rozšířit obzory a také pomoci v plánování jejich dalšího učebního postupu. Tříděním materiálů by se žáci učili aktivně rozpoznávat různé kvality odlišných prací a v diskuzi své názory jasně argumentovat. To by mohlo vést k utváření silnějšího vztahu žáků k vlastnímu vzdělávání a větší zodpovědnosti vůči sobě. Otázkou, kterou by si měli ve sledované třídě položit, je: „Co má portfolio přinést žákům, učitelům a rodičům žáků?"
Literatura
Hrubanová, A. (2018). Žákovské portfolio (Diplomová práce). Praha: PdF UK.

Kankaanranta, M. (1996). Self-portrait of a child: Portfolios as a means of self- assessment in preschool and primary school. In E. Hujala, Childhood Education: International Perspectives. Finland: Association for Childhood Education International.

Karlíková, T. (2019). Práce s portfoliem v programu Začít spolu. Případová studie ve 4. ročníku ZŠ (Diplomová práce). Brno: Pedagogická fakulta Masarykovy univerzity.

Košťálová, H., Miková, Š., & Stang, J. (2008). Školní hodnocení žáků a studentů se zaměřením na slovní hodnocení. Praha: Portál.

Kratochvílová, J. (2011). Systém hodnocení a sebehodnocení žáků, Zkušenosti z České republiky i Evropských škol. Praha: MSD.

Krejčová, V., & Kargerová, J. (2003). Vzdělávací program Začít spolu, Metodický průvodce pro 1. stupeň základní školy. Praha: Portál.

Lukavská, E. (2003). Pozor, děti! Dobrá voda: Aleš Čeněk.

Průcha, J., Walterová, E., & Mareš, J. (2003). Pedagogický slovník. Praha: Portál.

Slavík, J. (1999). Hodnocení v současné škole. Praha: Portál.

Starý, K., & Laufková, V., et al. (2016). Formativní hodnocení ve výuce. Praha: Portál.

Tomková, A. (2007). Způsob práce s portfoliem v primární škole. Dostupné z https://clanky.rvp.cz/clanek/o/z/01544/ZPUSOB-PRACE-S-PORTFOLIEM-V-PRIMARNI-SKOLE.html/

Tomková, A., & Hejlová, H. (2020). Didaktický rozměr příkladů z praxe společného vzdělávání. Komenský, 4(144), 27-35.

Václavík, A. (2013). Prezentačně-hodnotící předmětové portfolio v 7. ročníku ZŠ: případová studie (Disertační práce). Brno: MU.

Mgr. Tereza Karlíková

vystudovala obor učitelství pro první stupeň na Pedagogické fakultě Masarykovy univerzity. V době studia pobývala na pracovní stáži v České škole v Madridu, kde vyučovala český jazyk a reálie děti z bilingvních rodin.
Kontakt: karlikovatereza@gmail.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Žákovské portfolio v programu Začít spolu

# data[].attributes.attachment_link.description
Žákovské portfolio je stále častěji využívaným pedagogickým prostředkem učení a hodnocení na základních školách. V praxi ovšem není jednoduché rozhodnout, jak k němu přistoupit, ujasnit si, co má být jeho přínosem, a jak s ním tedy pracovat. (Vyšlo v časopise Komenský 145/2)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Portfolio je souborem prací žáka sebraným za určité období. Poskytuje informace o jeho zkušenostech a pracovních výsledcích. Portfolio může obsahovat písemné práce, výkresy, řešení problémů, projekty a jejich zpracování, podíly na společných úkolech a další dokumenty. Je k dispozici učiteli, žákovi i jeho rodičům. Portfolio může sloužit jako podklad pro takzvané souborné hodnocení žáka nebo evaluaci vyučování či školy. [1]

Žák má díky portfoliu k dispozici názorný přehled o tom, čeho už dosáhl a co se v průběhu školní docházky naučil. Dobře vedené portfolio pomáhá rozvíjet motivaci žáka, jeho samostatnost. Pomáhá také k převzetí většího dílu vlastní odpovědnosti za vzdělávání. Pokud však pedagog nebo žák s portfoliem aktivně nepracují, stane se z něj pouhý šanon pro odkládání prací, který si žák na konci školního roku odnese domů.
Portfolia žáků v základní škole Školamyšl. Zdroj: APIV-B.
Důležité je naučit děti pracovat s portfolii co nejdřív. „Jde nám o to, aby si děti portfolia začaly vést dobře už na prvním stupni a tento dobrý zvyk si pak přenesly i na stupeň druhý," popisuje strategii soukromé základní školy Školamyšl v Litomyšli její ředitelka Radoslava Renzová.

Jak to dělají ve Školamyšli

Portfolia ve Školamyšli využívají už od začátku činnosti školy v roce 2017. Neustále s nimi pracují a snaží se systém vylepšovat. Portfolia ve Školamyšli mají podobu velkých šanonů, kde má každý předmět svou složku. Šanon je označený jménem dítěte a obvykle zůstává ve třídě, i když samozřejmě dětem nikdo nebrání v tom, aby si ho braly i domů. Každé dítě si do portfolia zakládá všechny materiály, které mu přijdou důležité a které ukazují, čemu se v daném předmětu věnovalo. Nově škola experimentuje i s online portfolii, která se osvědčila během jarní karantény.

Využití portfolia pro hodnocení

„Každý učitel dává dětem měsíční plán. Je v něm uvedeno nejen to, co by se za dané období mělo probrat, ale také kritéria k hodnocení a sebehodnocení. Materiály, které si dítě do portfolia zakládá, pak slouží jako podklad pro hodnocení jeho pokroku," vysvětluje Radoslava Renzová.

Ve Školamyšli používají učebnice na češtinu, angličtinu a na matematiku podle Hejného. Na ostatní předměty pak podle uvážení jednotlivých vyučujících v omezené míře přicházejí ke slovu i pracovní sešity. Podstatnou část pracovních listů a dalších materiálů přesto vytvářejí sami učitelé a učitelky. Děti si do portfolia zakládají nejen měsíční hodnocení, ale i pracovní listy.

Jak na vedení portfolia prakticky

Vedení portfolia je dovednost, kterou se žáci musejí naučit. Proto se to ve Školamyšli učí už prvňáčci. Učitelka jim pomáhá s rozlišováním předmětů a osvojením systému pro zakládání výukových materiálů. „U malých dětí samozřejmě chybí ta dovednost a leckdy i smysl pro systém, na druhou stranu mají tito nejmenší velkou motivaci a chtějí věci dělat správně. Proto se to rády učí a na jejich portfolia je mnohdy radost pohledět," říká ředitelka Renzová. S tím, jak se děti přesouvají do vyšších ročníků, získávají větší zodpovědnost. Je na nich, aby si portfolio udržovaly v pořádku.

„Co si děti do portfolií vkládají nebo nevkládají, to necháváme víceméně na nich. Někdo si svoje materiály zakládá a vede poctivě, někdo ne. Je z toho znát přístup, jaký jednotlivé děti k učení mají. Někteří žáci na druhém stupni si tuto volnost zakládání a nezakládání vysvětlují tak, že si nezakládají prakticky nic," krčí rameny Radoslava Renzová. To se jim ale může do budoucna nevyplatit...

K čemu je dobré portfolio

Dvakrát ročně Školamyšl pořádá pro žáky 2. stupně triády. Radoslava Renzová upřesňuje, že prvotní inspirací jim byla Základní škola Mozaika v Rychnově nad Kněžnou, jejíž detašované pracoviště po dobu tří let tvořili. Během triád mají žáci tři dny na to, aby obešli své učitele a učitelky a buď zpaměti, nebo na základě portfolia s nimi mluvili o tom, co se za dané pololetí naučili.

„Ve chvíli, kdy se blíží triády, nastává u některých žáků panika. Zjišťují, že jejich portfolio je poloprázdné! V tu chvíli za námi chodí a žádají, aby si to nebo ono mohli okopírovat. My se je snažíme vést k tomu, aby si chybějící materiály spíš opsali, aby si látku připomněli. Víme ale, že naši druhostupňoví žáci už za svou docházku do Školamyšle zažili mnoho změn, a proto jsme k nim laskaví," usmívá se ředitelka Renzová. Každopádně právě triády společně s měsíčním hodnocením a sebehodnocením tvoří u žáků podklad pro závěrečné slovní pololetní hodnocení.

Jak pomáhá portfolio dětem s poruchami učení

Školamyšl není nastavená na trestání. Součástí práce učitele je poskytování podpory žákům, nejen zjišťování, co umějí a neumějí. Velkou podporu mají děti s poruchami učení, a to i na 2. stupni. Zejména děti s hraničním intelektem mají z práce s portfoliem velký prospěch.

„ Jde nám o to, abychom jim školu neznechutili. Dítě, které projde základní školou, si v naprosté většině případů poradí i na učilišti a může se z něj stát samostatný, spokojený člověk, který najde své místo v životě, objeví, co ho baví a v čem je dobrý. Toho docílíme přívětivostí, nikoliv kladením překážek," vysvětluje Radoslava Renzová.

Portfolia a rodiče

S vedením portfolií a shromažďováním studijních materiálů seznamuje litomyšlská škola i rodiče. „Rodiče se u nás ve škole vyskytují poměrně často. Jednou měsíčně máme schůzi spolku rodičů, pravidelně chodí i na takzvané rodičovské asistence, kdy se mohou podívat do výuky svého dítěte a na to, jak jeho portfolio vypadá. Získají tak větší přehled o tom, jak si jejich dítě ve studiu vede," vysvětluje Radoslava Renzová. Ideální by bylo, aby se rodiče účastnili i triád, ale často to není možné - dopoledne se nemohou uvolnit rodiče, odpoledne se to nehodí pedagogům.

Nedávná novinka: portfolio online

Doba koronavirová Školamyšl v mnohém posunula, mimo jiné i v přemýšlení o portfoliích. Už dříve tu zvažovali, že by alespoň částečně tvořili portfolia digitální, ale ve chvíli, kdy vedení školy ještě nevyužívalo nástroje Google Classroom, nesly všechny snahy jen polovičaté výsledky. „Například jsme to zkoušeli tak, že si žáci své materiály fotili, jenže často byly obrázky nečitelné nebo nešly někomu otevřít. S uzavřením škol kvůli pandemii jsme ale najeli na Google Classroom a zjistili, že nám velmi vyhovuje, když má každá třída svůj disk a na něm každé dítě složky a podsložky. Uvidíme, kam nás toto zjištění zavede dál," dodává Radoslava Renzová.

Ke stažení:

Příloha 1: Měsíční plán a hodnocení - Matematika 7. ročník, říjen.

Příloha 2: Měsíční plán a hodnocení - Chemie 9. ročník, listopad.

Zdroje

[1] KOLÁŘ, Z. a kol. (2012). Výkladový slovník z pedagogiky: 583 vybraných hesel. Vyd. 1. Praha: Grada.

# data[].attributes.attachment_link.title
Portfolio žáka v praxi - zkušenosti ze Školamyšle

# data[].attributes.attachment_link.description
Z portfolií se stal pedagogický trend, podobně jako z projektů nebo matematiky podle Hejného. Jak ale portfolio vést, aby dětem pomáhalo? Proč je portfolio užitečným pomocníkem pro žáky se speciálními vzdělávacími potřebami? Může dobře vedené portfolio pomoct každému žákovi i jeho rodičům získat přehled o tom, co už umí?

# data[].attributes.headline
Struktura motivačního rozhovoru - brožura JCMM

# data[].attributes.subject
Struktura motivačního rozhovoru - brožura JCMM

# data[].attributes.headline
Webinář EG: "Jak poznáme, zda rozvíjíme kariérové kompetence?"

# data[].attributes.subject
Webinář EG: "Jak poznáme, zda rozvíjíme kariérové kompetence?"

# data[].attributes.attachment_link.title
Nestihli jste webinář Euroguidance ke kariérovým kompetencím? Nevadí. Sdílíme vám výstupy. - PoradcevPK.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Na konci ledna uspořádalo české centrum Euroguidance velmi inspirující webinář na téma kariérových kompetencí neboli career management skills. Co jsou kariérové kompetence? Jak je můžeme měřit? A jak je rozvíjet? Na tyto i další otázky hledali odpovědi lektoři, kteří se touto problematikou zabývají…

# data[].attributes.headline
CMS ve školním kurikulu - prez. J.Brabec

# data[].attributes.subject
CMS ve školním kurikulu - prez. J.Brabec

# data[].attributes.attachment_link.description
Aplikace Seesaw (houpačka) umožňuje učitelům jednoduše vytvořit a spravovat třídy, žákům tvořit si svůj digitální deník - digitální portfolio, do kterého mohou ukládat všechno, co ve škole vytvoří a zažijí a všem dohromady možnost sdílet informace i komentovat svou práci. Přístup

# data[].attributes.headline
Autoevaluační nástroje - hodnocení kompetencí při práci s dětmi

# data[].attributes.subject
Autoevaluační nástroje - hodnocení kompetencí při práci s dětmi

# data[].attributes.attachment_link.title
International lessons on curricula -  přednáška Lucy Crehan

# data[].attributes.headline
Jak na heterogenní kolektiv - virtuální hospitace

# data[].attributes.subject
Jak na heterogenní kolektiv - virtuální hospitace

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tyto soubory cookie jsou nezbytné pro fungování webových stránek, takže je nelze zakázat. Obvykle jsou nastaveny v reakci na akci, kterou na webových stránkách sami provedete, například nastavení zabezpečení, přihlášení a vyplnění formulářů. Svůj prohlížeč můžete nastavit tak, aby soubory cookie blokoval nebo aby o nich zasílal oznámení. Mějte na paměti, že některé stránky nebudou bez těchto souborů fungovat. Tyto soubory cookie neukládají žádné informace, které by bylo možné přiřadit ke konkrétní osobě.

Tyto soubory cookie se používají ke zlepšení fungování webových stránek. Umožňují nám rozpoznat a sledovat počet návštěvníků a sledovat, jak návštěvníci webové stránky používají. Pomáhají nám zlepšovat fungování webových stránek, například tím, že uživatelům umožňují snadno najít to, co hledají. Tyto soubory cookie neshromažďují informace, které by vás mohly identifikovat. Pomocí těchto nástrojů analyzujeme a pravidelně zlepšujeme funkčnost našich webových stránek. Získané statistiky můžeme využít ke zlepšení uživatelského komfortu a k tomu, aby pro vás jako uživatele byla návštěva webových stránek zajímavější.

Používají se ke sledování preferencí uživatele webových stránek za účelem cílení reklamy, tj. zobrazování marketingových a reklamních sdělení (i na stránkách třetích stran), která mohou být pro návštěvníka webových stránek zajímavá, v souladu s těmito preferencemi. Marketingové soubory cookie využívají nástroje externích společností. Tyto marketingové soubory cookie budou použity pouze s vaším souhlasem.

# data[].attributes.attachment_link.title
Portfolio pomáhá vyprávět náš příběh | ekskurzy.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Nedokonalá lidská paměť Prozradím vám malé tajemství. Naše vzpomínky mohou lhát. To, co si pamatujeme, není přesná skutečnost toho, jak se věci staly. Ale spíš toho, jak si věci s odstupem času představujeme, že se staly. Ono totiž obrazy na minulé události se nám v mysli postupem času mění. A co ví…

# data[].attributes.attachment_link.description
Základní škola a Odborná škola, Horšovský Týn, Nádražní 89

# data[].attributes.headline
Atlas školství - 2.kolo PŘ na SŠ v PK 2023

# data[].attributes.subject
Atlas školství - 2.kolo PŘ na SŠ v PK 2023

# data[].attributes.attachment_link.title
2. kolo přijímacího řízení na střední školy v Plzeňském kraji | AtlasŠkolství.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
2. kolo přijímacího řízení na střední školy v Plzeňském kraji. Portál AtlasŠkolství.cz shromažďuje data o všech školách pořádající 2. a další kola přijímacího řízení napříč všemi obory a celou republikou.

# data[].attributes.attachment_link.title
Formative | Questions & Hints Powered by ChatGPT

# data[].attributes.attachment_link.description
Take a look at our brand new features powered by Formative AI. Generate questions, assignments, hints and more with a single prompt today!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ondřej Šteffl je ředitelem společnosti Scio, která nabízí široké portfolio služeb v oblasti vzdělávání. Například je zakladatelem 16 základních a 3 středních Scio škol, realizátorem národních srovnávacích zkoušek či vydavatelem magazínu Perpetuum.
V rozhovoru jsme prošli Ondřejovu cestu od studia Matematicko-fyzikální fakulty UK, přes založení prvního českého soukromého gymnázia až po řízení společnosti s širokým portfoliem služeb školám, dětem a rodičům. Nejvíce pozornosti jsme zaměřili na ScioKompetence, tedy téma, které je v období probíhajících revizí rámcového vzdělávacího programu pro základní vzdělávání dvojnásob zajímavé.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
#31: s ondřejem štefflem o sciokompetencích a síti scioškol

# data[].attributes.attachment_link.title
‎Mozaika vzdělávání: #31: S Ondřejem Štefflem o ScioKompetencích a síti ScioŠkol on Apple Podcasts

# data[].attributes.attachment_link.description
Ondřej Šteffl je ředitelem společnosti Scio, která nabízí široké portfolio služeb v oblasti vzdělávání. Například je zakladatelem 16 základních a 3 středních Scio škol, realizátorem národních srovnávacích zkoušek či vydavatelem magazínu Perpetuum. V rozhovoru jsme prošli Ondřejovu cestu od studia M...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Jinými slovy: Plánovat opravdu potřebujeme umět! Přitom se to mnohdy ve škole nenaučíme. Za děti často plánují dospělí. Když mají děti nějaké trable, jako např. naši klienti, bývá plánování rodičů a učitelů někdy ještě intenzivnější. Jakmile ovšem něco dělají dospělí, děti už nemusí, stačí se spolehnout na rodiče nebo učitele. My ale chceme klienty vybavit dovednostmi a schopnostmi, díky kterým budou jednou samostatnými a úspěšnými jedinci. Proto pokládáme plánování za důležité a trénujeme ho. Co všechno plánování obnáší?

1. Nejprve si musíme říct, jaký máme cíl - tedy jaké je zadání úkolu, co chceme zvládnout anebo udělat, čemu se chceme věnovat (plánovat se dá psaní referátu, splnění domácího úkolu, oslava narozenin nebo návštěva u kamaráda).

2. Pak si potřebujeme uvědomit, co vše pro naplnění svého cíle potřebujeme - jaké pomůcky, materiál, knihy, informace, suroviny?

3. Současně je vhodné si uvědomit, jestli potřebujeme nějakého parťáka, který nám s plánem pomůže. Kdo by to mohl být? Koho oslovit?

4. Dále je nutné stanovit si pořadí činností, které musíme vykonat, aby se plán podařilo zvládnout - to s sebou nese přemýšlení o prioritách (co je důležitější, co musí být první, co mohu odložit?).

5. Ruku v ruce s plánem činností jde také uvažování o časových relacích - jak dlouho bude každá ze stanovených aktivit trvat, kdy je zapotřebí ji splnit, abychom mohli navázat dalším krokem, je něco závislé na přesném dni konání, nebo dokonce hodině? Je možné zvládnout to, co jsme si stanovili v den a čas, kdy to plánujeme? Dokážeme to skloubit s dalšími úkoly a povinnostmi, které máme?

6. Plán nás nikdy nesmí vylekat, protože to by jen zabrzdilo jeho plnění - proto je důležité tvořit si vize: umět si představit, kdy, kde, s kým a co vykonáváme. Je-li úkol příliš velký, musíme ho rozdělit do menších částí. Jestli se zdá příliš náročný, musíme si uvědomit, co nebo kdo nám může pomoct, co už jsme někdy dělali, máme s tím zkušenost, a nemusí nás to tedy lekat. Cokoli, co nám ukáže, jak si práci usnadnit a zpříjemnit, je důležité. To vše je součást strategií práce.

7. Součástí plánu musí být také dohoda sama se sebou (při nácviku takové dohody někdy tvoříme s klienty společně), kdy, kde a jak přesně začneme práci plnit. Je nutné vědět, jaký bude první krok, abychom mohli posléze udělat i ty další.

8. S klienty plánujeme drobnosti, jako je třeba řešení jednoho cvičení v učebnici nebo návštěva u kamaráda, ale také velké projekty. Čím větší je plán, tím důležitější je jeho průběžné monitorování, ať nám nic neunikne. Pravidelně se tak s klienty bavíme o tom, jak se jim daří plán naplňovat, co už udělali, a pokud se něco nevede, tak v čem tkví problém a jak ho odstranit. Čím rychleji se podaří zádrhel vyřešit, tím větší je šance, že bude práce dál plynout.

A úplně nejlepší je, když mají žáci a studenti své vlastní plány a jen nám vyprávějí, jakou použijí strategii, jak vše zvládli, co se jim podařilo. Když si ale nevědí rady, sami se to nenaučí a je na nás dospělých, abychom jim s tím pomohli. Naučit se plánovat je možné - jen k tomu někdy potřebujeme průvodce.

# data[].attributes.attachment_link.description
Jinými slovy: Plánovat opravdu potřebujeme umět! Přitom se to mnohdy ve škole nenaučíme. Za děti často plánují dospělí. Když mají děti nějaké trable, jako např. naši klienti, bývá plánování rodičů a učitelů někdy ještě intenzivnější. Jakmile ovšem něco dělají dospělí, děti už nemusí, stačí se spolehnout na rodiče nebo učitele.