# data[].attributes.body
Læringsteam 16 (Innlevering 17.01.2023)

Case 4

Astrid, 75 år har nylig blitt enke. Hun bor alene i et stort hus som ligger noe usentralt. Hun har mistet interessen for sosial kontakt, og har nesten ikke ork til å stelle seg selv og huset. Hun kjenner også stadig oftere på brystsmerter, og er redd for å få hjerteinfarkt.

Kommunikasjon er et sentralt begrep i helsepedagogikk. For at helsetjenestene skal være pasientsentrerte, og for at brukermedvirkningen skal ivaretas, er kvaliteten på kommunikasjonen mellom pasient og helsepersonell av stor betydning.

Redegjøring av begrepet helsekommunikasjon:

Helsekommunikasjon er en viktig del av helsevesenet som omfatter alle former for kommunikasjon som brukes for å formidle informasjon om helse og sykdom, samt å fremme helse og forebygge sykdom. Det inkluderer både kommunikasjon mellom helsepersonell og pasienter, og kommunikasjon mellom helsepersonell og andre helsearbeidere. Helsekommunikasjon kan også omfatte kommunikasjon mellom helsepersonell og allmennheten, samt kommunikasjon mellom pasienter og deres familie og venner. (Tveiten, 2022, S.79-89)

Helsekommunikasjon kan være formell eller uformell, muntlig eller skriftlig, verbal og none-verbal. (Tveiten, 2022, s.79) Kommunikasjon i helsevesenet kan skje gjennom mange forskjellige kanaler, som for eksempel ansikt-til-ansikt-samtaler, telefonsamtaler, e-post, tekstmeldinger, sosiale medier, og informasjonskapsler. Helsekommunikasjon kan også omfatte bruk av teknologi, som for eksempel elektroniske pasientjournaler og telemedisin.

Helsekommunikasjon er viktig for å sikre at pasientene får den informasjonen de trenger for å forstå og mestre sin sykdom, samt å ta informerte beslutninger om sin egen helse. Det er også avgjørende for å sikre at pasientene føler seg sett og hørt, og at deres behov og ønsker tas hensyn til i behandlingen. Helsekommunikasjon kan også bidra til å redusere misforståelser og konflikter mellom helsepersonell og pasienter, samt å øke pasienttilfredshet og lojalitet til helsevesenet. Etter utført samtale med helsepersonell, pårørende eller pasient, kan selvrefleksjon styrke relasjonskompetansen i fremtidige møter (Tveiten, 2022, s. 83)

Gjennom denne kommunikasjonen er det viktig å skape trygghet og vise forståelse ovenfor prosessen pasient går gjennom før, under og etter informasjonsutvekslingen. Det kan da være hensiktsmessig å ta i bruk «hjelpende kommunikasjon» i slike møter. (Tveiten, 2022, s. 81) Dette kan skape mer åpenhet, både når det kommer til egne opplevelser av helsetilstand og behandling, men også tillit til behandling og helsehjelpen en får gjennom sykdomsprosessen. (Tveiten, 2022, s. 82)

En slik hjelpende kommunikasjon kan bestå av en samtale preget av aktiv lytting, annerkjennelse, trygghet og tillit. Det burde også være preget av en pasientorientert kommunikasjon, der likeverd og respekt ovenfor pasientens ønsker og meninger blir satt høyt. (Tveiten, 2022, s.81) Dersom pasientens ønsker, ikke samsvarer med nødvendige helsefremmende tiltak, er det viktig å ved hjelp av gode samtaleferdigheter og forståelse, begrunne hvorfor dette ikke er gunstig (Eide og Eide, 2019, s. 39-40).

For helsepersonell er helsekommunikasjon viktig for å kunne gi pasientene den beste mulige behandlingen, og for å kunne samarbeide effektivt med andre helsearbeidere.  Det kan også bidra til å redusere stress og utbrenthet blant helsepersonell, og øke deres jobbtilfredshet. Kommunikasjonsmønstre mellom helsepersonell preget av stress og overbelastning, kan føre til feil, dårlig interaksjon med pasienter og pårørende, og mindre effektive løsninger når det kommer behandling og prognose. (Tveiten, 2022, s. 81)

I tillegg til å fremme god helse og forebygge sykdom, kan helsekommunikasjon også bidra til å fremme et mer effektivt arbeid i helsevesenet i tillegg til å skape trygghet. Det kan bidra til å redusere kostnadene ved å redusere unødvendige undersøkelser og behandlinger, samt å øke tilgjengeligheten av helsetjenester. Det kan også bidra til å øke deltakelsen i helsefremmende aktiviteter og redusere stigmatisering av sykdommer. Det er viktig å ha større fokus på muligheter enn begrensninger. Dette kan oppnås ved å fokusere på pasientens ressurser samtidig som man tar hensyn til helseutfordringene.

Litteraturliste

Tveiten, S. (2020) Helsepedagogikk: Helsekompetanse og brukermedvirkning. Fagbokforlaget Kap.7

Eide og Eide (2019) Kommunikasjon i relasjoner. Hva er god, profesjonell kommunikasjon?Gyldendal Kap. 1. Utg. 3.

# data[].attributes.body
Oppgaven har god akademisk oppbygging med faglig termologi. Det virker som dere har en god sykepleiefaglig forståelse, og bruker eksempler fra caset som viser til dette. Dere begrunner det dere skriver om med kildehenvisninger, og dette er veldig bra. Det har blitt brukt APA 7, og dere har med en litteraturliste. Husk å skrive alle kildene dere henviser til i litteraturlisten. Som f.eks. Eide & Eide, som blir brukt noen ganger.
I andre avsnitt er det referert til en kilde (Holmen og Lorig, 1997) som heller ikke er med i litteraturlisten. Se om dette er noe dere behøver å referere, eller om det fungerer å bare referere til Tveiten.
I tredje avsnitt kan det være lurt å heller skrive med egne ord og referere til Tveiten på slutten, siden dere bruker denne kilden gjennom hele avsnittet.

Litt skrivefeil her og der, men det er enkelt å rette opp i. Ellers en god oppgave. Stå på!

# data[].attributes.body
Oppgaven har ett godt akademisk språk, og det virker som om at dere har god sykepleiefaglig forståelse. På siste avsnittet hadde dere dratt inn casen, dette er veldig bra, dette gir en "rød tråd" gjennom hele teksten og gjør at teksten virker mer sammensatt. Noe dere kunne gjort annerledes er å forklart hva dere ville gjort i forhold til kommunikasjonen med pasient, feks snakket roligere, små setninger nettopp pga de mentale og fysiske forandringene som kan bli svekket med alderen som dere skriver noe om.
Vi la merke til at dere ikke hadde helt fulgt referanse stilen til APA 7, dere har kildene på slutten av hvert avsnitt. I APA 7 skal kildene gå løpende gjennom teksten etter dere har brukt kilder. Dere må også huske alfabetisk rekkefølge på litteraturlisten deres.
Ellers veldig godt skrevet, dere er flinke! :D

# data[].attributes.body
Oppgaven deres er godt innhold, med god bruk av faglig terminologi.
God forståelse for det sykepleiefaglige, og dere viser til eksempler som kan relateres til praksis.
Kildehenvisningen (APA 7) ser ut til å være korrekt anført, både med kildehenvisninger og litteraturlisten til slutten. Flott at dere kun har oppgitt sidetall i kildehenvisningene, og ikke i litteraturlisten når dere har brukt mange forskjellige sider i Tveiten-boka. Eneste å pirke på her er at litteraturlisten skal stå i alfabetisk rekkefølge, noe som ikke har blitt fulgt.
Noe tung setningsoppbygging her og der, hadde vært flott med litt kortere setninger, slik at det blir bedre flyt i språket. Det er forbedringspotensiale på akademisk språk.
Savner eksempler fra caser i besvarelsen, slik at den fikk mer helhet i forhold til selve oppgaven.
Ellers godt jobba, læringsteam 16. Stå på :)

# data[].attributes.body
Dere kommer med mange gode poenger når det kommer til helsekommunikasjon, og det er en rød tråd gjennom besvarelsen. Bra! Dere skriver en besvarelse som er lett å lese og forstå. Andre elementer som er bra, er at dere også drar med caset inn i besvarelsen slik at dere viser forståelse av det faglige innholdet.

Det er på sett og vis bra at dere kommer med en oppsummering på slutten, men i en oppsummering skal det ikke komme noe ny informasjon. Tenker da på dere ikke har nevnt pårørende tidligere i besvarelsen. Fint at det nevnes, men da bør det også nevnes tidligere i teksten.

Det er noen mangler i forhold til kildebruk. Dere har skrevet mange gode avsnitt, men savner at dere har oppført kilde underveis eller etter avsnittet slik at vi som leser vet hvor vi kan finne informasjonen.