# data[].attributes.location_name
Талалаївка, Чернігівська область

# data[].attributes.headline
Талалаївка, Чернігівська область

# data[].attributes.subject
Талалаївка, Чернігівська область

# data[].attributes.body
Віктор Орленко був родом з Чернігівщини — народився в селі Талаліївка Ніжинського району Чернігівської області. Службу в рядах Збройних Сил Радянського Союзу проходив в Афганістані. На цій війні, в страшне горнило якого кинули свій народ совєтські керманичі колишнього СРСР, чоловікові довелось провести 3 роки свого життя. На щастя, він повернувся звідти живим.

Через якийсь час після служби у війську, чоловік зустрів свою майбутню дружину Галину. Згодом вони зіграли весілля і в щасливому шлюбі прожили разом довгі 23 роки. За цей час Віктор з коханою встигли народити та виростити двох чудових дітей: доньку і сина. Разом зі своєю сім’єю він проживав у Києві. Працював чоловік машиністом у локомотивному депо на станції Дарниця.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
янгол з синьожовтою квіткою

# data[].attributes.location_name
Дерно, Волинська область

# data[].attributes.headline
Дерно, Волинська область

# data[].attributes.subject
Дерно, Волинська область

# data[].attributes.body
Юрій Сидорчук був родом із села Дерно Ківерцівського району Волинської області, де він народився в простій робітничій сім’ї. У родині виховувались п’ятеро дітей. Так склалось, що в 1969 році сім’я залишилась без батька, який трагічно загинув. Хлопцеві тоді було лише 8 років. Мама Юрія залишилась одна з дітьми, яких мусила тепер виховувати самотужки. Будинок, який розпочав зводити, але не встиг закінчити батько, багато інших життєвих проблем та негараздів – все це також однією нелегкою ношею лягло на плечі жінки та дітей.

Закінчивши 8 класів Дернівської середньої школи, Юрій поступив на навчання до Луцького професійно-технічного училища №2. Освоював спеціальність електрогазозварювання. Після закінчення навчання був призваний до армії на строкову службу. Потім продовжив службу вже по контракту. Після розпаду Радянського Союзу та проголошення незалежності України, чоловік продовжив військову службу в військовій частині «Десна» в Чернігівській області. Звільнився зі служби через 10 років у званні прапорщика.

Одружився і проживав з дружиною в місті Києві. Невдовзі сім’я Юрія збільшилась – жінка подарувала чоловікові доньку Ганну, яку він любив понад усе на світі. Чоловік завжди піклувався про свою єдину дочку, вчив її, як праведно треба жити на світі, був добрим батьком. А ще був просто хорошою людиною з гарним почуттям гумору. Щоб прогодувати сім’ю та стати на ноги, доводилось багато працювати. Понад 20 років він займався підприємницькою діяльністю, а дружина йому в цьому весь час допомагала.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
синожовтий янгол з коротким волоссям

# data[].attributes.location_name
Стрий, Львівська область

# data[].attributes.headline
Стрий, Львівська область

# data[].attributes.subject
Стрий, Львівська область

# data[].attributes.body
Юрій Дяковський народився і проживав в місті Стрий Львівської області. Навчався у Стрийській гімназії імені Митрополита Андрія Шептицького. Вчителі та товариші по гімназії згадують, що він був дуже розумним і кмітливим, вчився на відмінно. Закінчив гімназію у 2006 році. Хлопець мріяв далі продовжити навчання в університеті. Тож невдовзі його мрія здійснилась – він поступив до в Івано-Франківського національного технічного університету нафти й газу.

В житті Юрій був скромним і чесним хлопцем. Він ніколи не міг залишатись байдужим до чужої біди чи горя, завжди був готовий допомогти ближньому всім, чим міг. Був наполегливим і, навіть, дещо впертим – завжди до кінця стояв на своєму, якщо відчував, що він правий.

# data[].attributes.location_name
Морозівка, Київська область

# data[].attributes.headline
Морозівка, Київська область

# data[].attributes.subject
Морозівка, Київська область

# data[].attributes.body
Юрій Поправка народився в селі Морозівка Баришівського району Київської області. У 2012 році закінчив київську гімназію № 183 “Фортуна”. З вересня цього ж року продовжив заочно навчатися на факультеті соціології та права Національного технічного університету України “Київський політехнічний інститут”. Одночасно з навчанням працював в одному з відділень Ощадбанку України у місті Києві.

# data[].attributes.location_name
Горлівка, Донецька область

# data[].attributes.headline
Горлівка, Донецька область

# data[].attributes.subject
Горлівка, Донецька область

# data[].attributes.location_name
Брусилів, Житомирська область

# data[].attributes.headline
Брусилів, Житомирська область

# data[].attributes.subject
Брусилів, Житомирська область

# data[].attributes.body
Анатолій Нечипоренко проживав у Києві. Народився він в смт. Брусилів Житомирської області в селянській родині. Закінчив 7 класів Брусилівської середньої школи №1 і вже в 14 років працював різноробочим на цегельному заводі. У 18 років закінчив курси водіїв і був призваний до лав Радянської Армії. Після закінчення служби в армії поступив на роботу в автобусний парк №1 водієм рейсового автобуса. Потім перейшов на роботу в таксомоторний парк №1 м. Києва – водієм таксі. З 1988 року і до пенсії працював у «Київзовніштрансі» на міжнародних перевезеннях. Після виходу на пенсію і до останніх днів трудився в охороні гаражного кооперативу «Пролісок».

# data[].attributes.location_name
Черкаси, Черкаська область

# data[].attributes.headline
Черкаси, Черкаська область

# data[].attributes.subject
Черкаси, Черкаська область

# data[].attributes.body
Василь Сергієнко народився на Черкащині. Вищу освіту здобув у Київському державному університеті імені Т.Г. Шевченка на факультеті журналістики. По закінченні навчання працював журналістом в обласних газетах Черкащини. Згодом продовжив займатись своєю журналістською діяльністю в місті Запоріжжі — був кореспондентом газети “Запорізька правда”. Саме в цьому обласному центрі він прожив значну частину свого життя. З 2009 року його новим місцем проживання стало місто Корсунь-Шевченківський Черкаської області, де він і проживав до останнього часу.

Але не лише на Черкащині та в Запоріжжі знали Василя Сергієнка, свої журналістські статті він писав і для київських видань. В останні роки свого життя працював у газеті “Надросся”. Також займався науковою діяльністю: був автором ряду наукових праць в галузі соціології, готувався захистити кандидатську дисертацію. А ще любив вилити свою душу у віршованих рядках власних поезій.

# data[].attributes.location_name
Рахів, Закарпатська область

# data[].attributes.headline
Рахів, Закарпатська область

# data[].attributes.subject
Рахів, Закарпатська область

# data[].attributes.body
Гаджа Петро родом із міста Рахова Закарпатської області. Проживав у Києві.

На Майдані був з перших днів. Брав участь в нічних чергуваннях, входив до 8-ої сотні Самооборони. Під час подій під Верховною Радою отруївся газом. Товариші хотіли дати респіратор, але він сказав: “Беріть собі, а я і так хворий”. Зрештою в кінці лютого потрапив до лікарні. Майже місяць лікувався від газових опіків бронхів та легень. Петра виписали з лікарні, він збирався в санаторій, але за кілька днів помер.

# data[].attributes.location_name
Артемівське, Донецька область

# data[].attributes.headline
Артемівське, Донецька область

# data[].attributes.subject
Артемівське, Донецька область

# data[].attributes.body
Дмитро Чернявський народився і виріс у селищі Артемівське Артемівського району Донецької області. Був він єдиним сином у своїх батьків. Родина хлопця не належала до числа заможних – батько Дмитра працював на заводі, а мама була інвалідом 3-ї групи. Початкову освіту хлопець здобув у Артемівській середній загальноосвітній школі № 18, де навчався з 1999 по 2009 рік. Вже тоді, в юному віці, проявились перші здібності Дмитра: він дуже любив історію, три роки поспіль на обласній олімпіаді з цього предмету він займав друге місце, а його дані було занесено до інформаційного банку обдарованих дітей Донеччини. Як розповіла мати хлопця, ЗНО з історії він здав на 200 балів із 200 можливих.

# data[].attributes.location_name
Литячі, Тернопільська область

# data[].attributes.headline
Литячі, Тернопільська область

# data[].attributes.subject
Литячі, Тернопільська область

# data[].attributes.body
Василь Аксенин народився в селі Литя́чі Заліщицького району Тернопільської області. Мешкав у місті Чернівці, де працював різноробом. Як розповіли рідні Героя, за життя він був дуже доброю людиною і понад усе на світі любив птахів. Коли йому на вулиці десь знаходилась поранена пташка, він не міг пройти мимо, не підібравши її, аби потім полікувати та виходити. Тому часто так траплялось, що його пернаті друзі жили у нього вдома. Про таке захоплення та добре серце Василя знали всі навколишні сусіди. І коли комусь з них також випадало знайти поранену птаху, то вони добре знали, хто зможе стати найкращим лікарем для пернатого. Всіх знедолених пташок приносили в дім Аксениних з повною впевненістю, що там їм обов’язково допоможуть одужати.

Не був байдужим Василь Степанович і до життя рідної країни. Тому, коли взимку розпочалась Революція Гідності в Києві, він не міг залишатись осторонь. Він був активним прихильником Євромайдану, періодично приїздив в Київ, щоб підтримати протест та разом з іншими людьми засвідчити свою громадянську позицію щодо того, яким шляхом має рухатись країна. Востаннє Василь Аксенин вирушив з Чернівців до Києва 19 лютого, коли побачив, що коїться на Майдані після загострення протистоянь 18 лютого. Просити його залишитись вдома було б марною справою в той момент. Він був рішуче налаштований, що мусить бути там, де зараз важко, де може знадобитись його допомога. Він знав, що там зараз гаряче і небезпечно. Але, не зважаючи на це, вже наступного ранку 20 лютого він був в Києві на барикадах поряд з іншими героями Майдану.

# data[].attributes.location_name
Ріпнів, Львівська область

# data[].attributes.headline
Ріпнів, Львівська область

# data[].attributes.subject
Ріпнів, Львівська область

# data[].attributes.body
Ольга Бура народилася в селі Ріпнів Буського району Львівської області. Жила в селі Журатин Буського району Львівської області.

Починаючи з 24 листопада 2013 року, брала активну участь в акціях протесту в Києві. На Майдані провела всі три місяці. Вона допомагала “Морській сотні” Самооборони, стояла у сторожі, працювала на складі та на кухні. До столиці Ольга Бура поїхала зі своїм чоловіком, і завжди була поруч із ним. Померла в київській лікарні 10 березня 2014 року через рану, отриману на Майдані.

# data[].attributes.body
Наконечний Іван був мешканцем Києва. В минулому – офіцер ВМС СРСР.

На Майдан прийшов одразу після розгону студентів 30 листопада. Допомагав майданівцям чим міг, не зважаючи на свої 82 роки. 19 лютого під час заворушень на вулиці Інститутській отримав важкі травми голови і шийного відділу хребта. Тривалий час перебував у комі, але до тями Іван Наконечний так і не прийшов. 7 березня він помер в одній із київських лікарень.

# data[].attributes.location_name
Ланчин, Івано-Франківська область

# data[].attributes.headline
Ланчин, Івано-Франківська область

# data[].attributes.subject
Ланчин, Івано-Франківська область

# data[].attributes.body
Шеремет Василь був уродженцем смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області. Був із багатодітної сім`ї (було десятеро дітей). Працював у пекарні та охоронцем на будівництві.

На київському Майдані отримав численні поранення під час сутичок із «беркутівцями», від чого помер в одній із київських лікарень.

# data[].attributes.location_name
Борівка, Київська область

# data[].attributes.headline
Борівка, Київська область

# data[].attributes.subject
Борівка, Київська область

# data[].attributes.body
Андрій Позняк народився у селі Борівка Макарівського району Київської області. У 2003 році закінчив борівську середню загальноосвітню школу. Любив природу, під час навчання у школі разом з друзями висадив величезну алею фруктових дерев, за що отримав похвальну грамоту від директора школи. Займався спортом, їздив на змагання.

У 2006 році був призваний на строкову службу у лави Збройних Сил України, служив в інженерних військах. Після демобілізації мешкав у Києві. Працював в охоронній фірмі. Був доброю, спокійною та врівноваженою людиною.

# data[].attributes.location_name
Хмельницький, Хмельницька область

# data[].attributes.headline
Хмельницький, Хмельницька область

# data[].attributes.subject
Хмельницький, Хмельницька область

# data[].attributes.body
Мазур Артем родом із міста Хмельницького. Служив в армії.

На Майдані належав до 15-ї сотні Самооборони. 18 лютого під час сутичок у Маріїнському парку отримав важкі поранення – в хлопця був проламаний череп, також лікарі діставали з його голови осколки гранати, що вибухнула. Від 18 лютого перебував у комі, лікарі боролися за його життя. На жаль, Артем, не виходячи із коми, помер 3 березня.

# data[].attributes.location_name
Харків, Харківська область

# data[].attributes.headline
Харків, Харківська область

# data[].attributes.subject
Харків, Харківська область

# data[].attributes.body
Зубенко Владислав був мешканцем м. Харкова. Працював на Південній залізниці. Цікавився історичною реконструкцією.

На Майдан приїхав у лютому в лицарських обладунках, зголосився до сотні самооборони. Отримав кульове поранення 20 лютого на вул. Інститутській, коли щитом прикривав поранених. Лікарі, волонтери, всі близькі та небайдужі люди боролися за його життя, проте 28 лютого він помер у лікарні.

# data[].attributes.location_name
Нижній Струтинь, Івано-Франківська область

# data[].attributes.headline
Нижній Струтинь, Івано-Франківська область

# data[].attributes.subject
Нижній Струтинь, Івано-Франківська область

# data[].attributes.body
Костишин Михайло був мешканцем села Нижній Струтинь Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Михайло приїхав на Майдан у Київ відразу після побиття студентів. Його жорстоко побили, без шансів вижити. Лікарі зробили усе, що могли, однак в ніч на 26 лютого Михайло помер.

# data[].attributes.location_name
Боярка, Київська область

# data[].attributes.headline
Боярка, Київська область

# data[].attributes.subject
Боярка, Київська область

# data[].attributes.body
Олександр Подригун народився в селі Залужжя Білогірського району Хмельницької області. Спочатку вчився у місцевій школі, потім продовжив навчання у Волочиському столярному училищі. Свій трудовий шлях в житті юнак розпочав у одній з приватних фірм, яка була розташована неподалік у райцентрі – селищі міського типу Білогір’я. Та невдовзі фірма збанкрутувала, а хлопцеві прийшов час йти до війська.

Відслуживши строкову службу в лавах Збройних Сил України, хлопець демобілізувався та повернувся до рідного села. Знайти роботи для себе тут та в окрузі він не зміг, тому прийняв рішення їхати на заробітки до Києва. Олександр був працьовитим хлопцем, роботи не боявся і не цурався жодної, тому працював всюди, де вдавалось зачепитись.

За своєю вдачею Олександр Подригун був доброю і чуйною людиною. І, хоч часто перебував на заробітках далеко від рідного дому, він ніколи не забував про своїх рідних – завжди турбувався про них, допомагав всім, чим міг. А щодо його ставлення до своєї рідної країни, то можна з впевненістю сказати, що він був справжнім патріотом України. Його цікавила історія та культурна спадщина рідного краю, він всім серцем любив свою Батьківщину та вболівав за її майбутнє, завжди бажав їй доброї долі.

# data[].attributes.location_name
Залужжя, Хмельницька область

# data[].attributes.headline
Залужжя, Хмельницька область

# data[].attributes.subject
Залужжя, Хмельницька область

# data[].attributes.body
Олександр Подригун народився в селі Залужжя Білогірського району Хмельницької області. Спочатку вчився у місцевій школі, потім продовжив навчання у Волочиському столярному училищі. Свій трудовий шлях в житті юнак розпочав у одній з приватних фірм, яка була розташована неподалік у райцентрі – селищі міського типу Білогір’я. Та невдовзі фірма збанкрутувала, а хлопцеві прийшов час йти до війська.

Відслуживши строкову службу в лавах Збройних Сил України, хлопець демобілізувався та повернувся до рідного села. Знайти роботи для себе тут та в окрузі він не зміг, тому прийняв рішення їхати на заробітки до Києва. Олександр був працьовитим хлопцем, роботи не боявся і не цурався жодної, тому працював всюди, де вдавалось зачепитись.

За своєю вдачею Олександр Подригун був доброю і чуйною людиною. І, хоч часто перебував на заробітках далеко від рідного дому, він ніколи не забував про своїх рідних – завжди турбувався про них, допомагав всім, чим міг. А щодо його ставлення до своєї рідної країни, то можна з впевненістю сказати, що він був справжнім патріотом України. Його цікавила історія та культурна спадщина рідного краю, він всім серцем любив свою Батьківщину та вболівав за її майбутнє, завжди бажав їй доброї долі.

# data[].attributes.location_name
смт Щирець (вул. Сагайдачного), Щирець, Львівська область

# data[].attributes.headline
смт Щирець (вул. Сагайдачного), Щирець, Львівська область

# data[].attributes.subject
смт Щирець (вул. Сагайдачного), Щирець, Львівська область

# data[].attributes.body
Ільків Богдан був мешканцем смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області.

Отримав два кульових поранення в живіт під час стрільби на Майдані. Помер у 17-й київській лікарні.

# data[].attributes.location_name
Хмельницький, Хмельницька область

# data[].attributes.headline
Хмельницький, Хмельницька область

# data[].attributes.subject
Хмельницький, Хмельницька область

# data[].attributes.body
Шеремет Людмила була мешканкою міста Хмельницька. Працювала лікарем-анестезіологом.

19 лютого, стоячи на колінах, намагалась спинити стрілянину під будівлею СБУ в місті Хмельницькому. Внаслідок пострілів з автоматичної зброї з боку СБУ, отримала поранення в голову та груди. 22 лютого померла в лікарні.

# data[].attributes.body
Андрій Цепун був мешканцем Києва.

Увечері 20 лютого разом з іншими активістами блокував в’їзд в столицю з боку Гостомельської траси. Близько опівночі Андрій пішов сам додому. Дорогою його було зупинено невідомими, по-звірячому побито

# data[].attributes.location_name
Тбілісі, Грузія

# data[].attributes.headline
Тбілісі, Грузія

# data[].attributes.subject
Тбілісі, Грузія

# data[].attributes.body
Кіпіані Давид був грузином, громадянином Грузії. Член молодіжного руху «Вільна зона» та партії «Єдиний Національний Рух».

Зранку 20 лютого разом з товаришем Дато пішов на барикади. Кілька годин готували коктейлі Молотова, встигли заправити десь 250 пляшок. Повернулись до намету. Потім Давид пішов допомагати переносити поранених і загиблих. Схопився за серце, коли почув як востаннє захрипів і замовк один із поранених. Він кілька разів потім казав товаришеві, що не може відійти від побаченого. У вухах стояв той останній земний стогін….

# data[].attributes.body
Володимир Мельнічук був киянином, проживав на Оболоні на вул. Героїв Сталінграда. В житті був чесною, веселою, щирою, доброю та сильною духом людиною. Завжди готовий прийти на допомогу рідним, близьким, знайомим і зовсім незнайомим людям. Зігрівав своєю любов’ю та турботою всіх, хто знаходився поруч з ним. Він мав багато друзів. Дуже любив подорожувати, мріяв об’їхати та побачити увесь світ. Але завжди після цікавих подорожей він із задоволенням і радістю повертався додому, бо своє рідне місто та свою власну країну він любив найбільше.

Бувши людиною з оголеним відчуттям справедливості, яка щиро любила Україну, він не міг залишатись осторонь, коли українці вийшли на Майдан в Києві, щоб виборювати своє право жити в новій, вільній від бандитсько-чиновницької сваволі країні. З перших днів, працюючи волонтером на Майдані, він допомагав всім, чим міг: знімав відео та фото в найгарячіших точках Майдану, вивозив поранених, доставляв продукти, прибирав вулицю, брав участь у зведенні барикад.

# data[].attributes.location_name
Пилиповичі, Житомирська область

# data[].attributes.headline
Пилиповичі, Житомирська область

# data[].attributes.subject
Пилиповичі, Житомирська область

# data[].attributes.body
Балюк Олександр проживав в селі Пилиповичi Новоград-Волинського району Житомирської області.

Помер вiд вогнепального поранення грудної клiтини з пошкодженням внутрiшнiх органiв.

# data[].attributes.location_name
Суми, Сумська область

# data[].attributes.headline
Суми, Сумська область

# data[].attributes.subject
Суми, Сумська область

# data[].attributes.body
Братушка Олексій був мешканцем міста Сум. Навчався у Сумському державному університеті. Працював перевізником. Учасник «Помаранчевої революції».

На Майдан приїздив від грудня 2013 р. Востаннє виїхав 19 лютого. Загинув на вул. Інститутській в Києві від кулі снайпера, яка пробила і металевий щит, і бронежилет.

# data[].attributes.location_name
Обухів, Київська область

# data[].attributes.headline
Обухів, Київська область

# data[].attributes.subject
Обухів, Київська область

# data[].attributes.body
Чаплінський Володимир був мешканцем міста Обухова Київської області. Працював на заводі.

На Майдані був від перших днів. Загинув на вулиці Інститутській від кулі снайпера. Куля влучила в шию.

# data[].attributes.location_name
Вишгород, Київська область

# data[].attributes.headline
Вишгород, Київська область

# data[].attributes.subject
Вишгород, Київська область

# data[].attributes.body
Пехенько Ігор був мешканцем міста Вишгорода Київської області. Брав участь у археологічних експедиціях, працював у Київському зоопарку, в цирку.

Ігор був на Майдані 30 листопада, сильно постраждав, але з 17 лютого знову був в епіцентрі подій. Загинув біля Будинку Профспілок від кулі снайпера.

# data[].attributes.location_name
Харків, Харківська область

# data[].attributes.headline
Харків, Харківська область

# data[].attributes.subject
Харків, Харківська область

# data[].attributes.body
Євген Котляр був мешканцем міста Харкова – тут він народився і виріс. Закінчив музичну школу за класом скрипки, а після завершення навчання у Харківському педагогічному ліцеї №4, продовжив здобувати вищу освіту у Харківському національному університеті радіоелектроніки (ХНУРЕ). Мав спокійну вдачу та належав до числа тих людей, з ким за будь-яких обставин легко знаходити спільну мову, з ким поряд відчуваєш себе зручно й комфортно. Зазвичай був неговірким, навіть дещо замкненим, ніколи не намагався якимось чином привернути до себе увагу чи пробитися на трибуну. Проте завжди готовий був прийти на допомогу ближньому, підставити власне плече, чого б йому це не коштувало.

# data[].attributes.location_name
Сміла, Черкаська область

# data[].attributes.headline
Сміла, Черкаська область

# data[].attributes.subject
Сміла, Черкаська область

# data[].attributes.body
Саєнко Андрій народився у м. Сміла Черкаської області. Згодом родина переїхала до міста Фастова Київської області. Відбув строкову службу. Працював електромонтером на підприємствах Фастова. Займався вільною боротьбою. Від 2000 р. приватний підприємець. Активний громадський діяч, учасник «Помаранчевої революції» 2004 року, податкового Майдану 2010 р.

# data[].attributes.location_name
Жмеринка, Вінницька область

# data[].attributes.headline
Жмеринка, Вінницька область

# data[].attributes.subject
Жмеринка, Вінницька область

# data[].attributes.body
Полянський Леонід був етнічним поляком. Уродженець міста Жмеринка Вінницької області, працював залізничником в Жмеринці. Останні роки мешкав і працював у Києві.

Член самооборони Майдану, від грудня 2013 р. належав до Барської сотні. Загинув внаслідок вогнепального поранення в груди.

# data[].attributes.location_name
Залісоче, Волинська область

# data[].attributes.headline
Залісоче, Волинська область

# data[].attributes.subject
Залісоче, Волинська область

# data[].attributes.body
Тарасюк Іван народився в с. Залісоче Волинської області. Мешкав в селищі міського типу Олика Ківерцівського району Волинської області. Навчався в Луцькому медичному коледжі «Монада», відбув строкову службу в армії. Грав у футбольному клубі «Олика». Іван був єдиною дитиною у батьків. Після посту хлопець планував одружитися. Односельчани кажуть, що він був патріотом.

# data[].attributes.location_name
Городок, Львівська область

# data[].attributes.headline
Городок, Львівська область

# data[].attributes.subject
Городок, Львівська область

# data[].attributes.body
ван Бльок народився у м. Городок Львівської області. Підприємець, власник магазину. Учасник Помаранчевої революції.

Приїздив на Майдан у найважчі моменти, був охоронцем барикад. Востаннє приїхав 19 лютого. Загинув вранці 20 лютого на вулиці Інститутській від кулі снайпера у серце.

# data[].attributes.location_name
Вінниця, Вінницька область

# data[].attributes.headline
Вінниця, Вінницька область

# data[].attributes.subject
Вінниця, Вінницька область

# data[].attributes.body
Максим Шимко проживав у місті Вінниці. Від природи він був спокійною, дуже доброю і чуйною людиною з відкритою душею й таким же відкритим і щирим серцем. Був гарним сином для своєї мами й хорошим другом для своїх товаришів, яких у нього було багато. Такі поняття, як честь і справедливість, йому ніколи не були пустим звуком, бо мали для нього особливе значення. Максим був лицарем в душі та по життю, завжди готовим прийти на допомогу не тільки рідним та друзям, але й цілком не знайомим йому людям. Життя юного Максима склалось так, що в дев’ятому класі йому довелось піти працювати, тому шкільний атестат він отримав пізніше від своїх однолітків. Він змінив багато робітничих професій – був і слюсарем, і фрезерувальником, і ковалем, і гравіювальником. Згодом ці професійні навички гармонійно поєдналися із його захопленням історичним минулим. А пробудилось це захоплення у Максима ще в дитинстві тоді, коли він вперше побував у Вінницькому обласному краєзнавчому музеї. Хлопець приніс туди знайденого десь пістолета часів Другої світової війни. Відтоді стародавня історія стала невіддільною частиною його життя.

# data[].attributes.location_name
Рівне, Рівненська область

# data[].attributes.headline
Рівне, Рівненська область

# data[].attributes.subject
Рівне, Рівненська область

# data[].attributes.body
Храпаченко Олександр був мешканцем міста Рівного. За освітою був театральним режисером. Захоплювався мандрівництвом, скелелазінням.

Член Волинської сотні самооборони Майдану. Загинув від кулі снайпера,

# data[].attributes.location_name
Липники, Львівська область

# data[].attributes.headline
Липники, Львівська область

# data[].attributes.subject
Липники, Львівська область

# data[].attributes.body
Липники Львівської області.

# data[].attributes.location_name
Дюксин, Рівненська область

# data[].attributes.headline
Дюксин, Рівненська область

# data[].attributes.subject
Дюксин, Рівненська область

# data[].attributes.body
Опанасюк Валерій народився в селі Дюксин Костопільського району Рівненської області. Працював автомеханіком. Як розповіла сестра Валерія, з дитинства у нього було підвищене відчуття справедливості. Він ніколи не звертав уваги на матеріальні речі: йому однаково було, чи бідний, чи багатий – завжди заступався і допомагав усім, хто цього потребував. Валерій ділився усім, що мав, був співчутливий і жертовний. Його добре серце вміщало усіх, він не міг довго тримати зла. Не міг пройти байдуже, якщо бачив, що комусь потрібна допомога. Там, де біда, був завжди перший. Брат дуже переживав за долю країни, хотів кращого життя для дітей. Закликав нас виходити, щоб не мовчали, та казав: «Якби вся Україна встала, щоб без жертв!» Коли у січні загинули хлопці, не міг з цим миритися: «Скільки там діточок! Як я можу ховатися за їхніми спинами? Я повинен добиватися заради дітей». У 2004 році Валерій відстоював майбутнє під час Помаранчевої революції.

# data[].attributes.location_name
Вороблячин, Львівська область

# data[].attributes.headline
Вороблячин, Львівська область

# data[].attributes.subject
Вороблячин, Львівська область

# data[].attributes.body
Коцюба Віталій народився у селі Вороблячин Львівської області. Мешкав у місті Новояворівську Львівської області.

Загинув від вогнепального поранення.

Залишив батьків, дружину та двох дітей.

# data[].attributes.location_name
Гаврилівці, Хмельницька область

# data[].attributes.headline
Гаврилівці, Хмельницька область

# data[].attributes.subject
Гаврилівці, Хмельницька область

# data[].attributes.body
Анатолій Корнеев народився в селі Гаврилівці Кам’янець-Подільського району Хмельницької області. Закінчив Кам’янець-Подільське військове училище, офіцер запасу. Був сільським головою с. Руда Хмельницької області.

Регулярно їздив на Майдан, привозив їжу. Убитий під час відступу силовиків на вул. Інститутській. Інформація про загибель з’явилась зранку 20 лютог

# data[].attributes.location_name
Калуш, Івано-Франківська область

# data[].attributes.headline
Калуш, Івано-Франківська область

# data[].attributes.subject
Калуш, Івано-Франківська область

# data[].attributes.body
Дмитрів Ігор народився у місті Калуші Івано-Франківської області. Мешканець села Копанки Калуського району Івано-Франківської області. Закінчив Одеську юридичну академію. Активіст ВО «Свобода».

# data[].attributes.location_name
Летня, Львівська область

# data[].attributes.headline
Летня, Львівська область

# data[].attributes.subject
Летня, Львівська область

# data[].attributes.body
Вайда Богдан був мешканцем села Летні Дрогобицького району Львівської області. Активний учасник національного відродження 1989—1991 років.

Вступив до самооборони Майдану, перебуваючи в Києві у грудні 2013 р. Вдруге приїхав до Києва 20 лютого. Загинув від пострілу снайпера в голову,

# data[].attributes.location_name
Сокільники, Львівська область

# data[].attributes.headline
Сокільники, Львівська область

# data[].attributes.subject
Сокільники, Львівська область

# data[].attributes.body
ндрій Дигдалович був мешканцем села Сокільники Пустомитівського району Львівської області. Будівельник.

Перебував на Майдані упродовж трьох місяців, належав до сотні самооборони. Був травмований в око, з лікарні знову повернувся на Майдан. Вбитий снайпером у груди, коли виносив пораненого. Куля пробила бронежилет наскрізь.

# data[].attributes.location_name
Фурманка, Черкаська область

# data[].attributes.headline
Фурманка, Черкаська область

# data[].attributes.subject
Фурманка, Черкаська область

# data[].attributes.body
Смоленський Віталій був мешканцем села Фурманка Уманського району Черкаської області. Останнім часом Віталій жив і працював у Києві.

Загинув під час боїв на київському Майдані Незалежності, де він, стоячи на передовій, захищав майбутнє своїх дітей.

# data[].attributes.location_name
Великі Осняки, Чернігівська область

# data[].attributes.headline
Великі Осняки, Чернігівська область

# data[].attributes.subject
Великі Осняки, Чернігівська область

# data[].attributes.body
Андрій Мовчан народився у с. Великі Осняки Чернігівської області. Мешканець Святошинського району міста Києва. Працював у Національному театрі ім. І. Франка майстром сцени. Член Демократичного альянсу.

# data[].attributes.body
Сергій Кемський народився в місті Керчі Автономної Республіки Крим, там же закінчив середню школу №1. В школі він був типовим сином моряка, відмінником, займався спортом, любив ходити в гори. Для того, щоб продовжити навчання у Львові, самотужки підтягував українську. Після школи поступив на філософський факультет Львівського національного університету ім. Івана Франка, диплом магістра політології отримав у 2005 році. Закінчивши навчання у Львові, переїхав до Києва. Трохи згодом повернувся в місто Коростень Житомирської області до своїх рідних, які переїхали сюди з Криму в період часу, коли Сергій вчився у Львові.

# data[].attributes.location_name
Рудки, Львівська область

# data[].attributes.headline
Рудки, Львівська область

# data[].attributes.subject
Рудки, Львівська область

# data[].attributes.body
Жеребний Володимир був мешканцем міста Рудки Самбірського району Львівської області. Закінчив Львівський національний університет ім. Івана Франка. Працював у Вишнянському аграрному коледжі Львівського національного аграрного університету.

# data[].attributes.location_name
Дубляни, Львівська область

# data[].attributes.headline
Дубляни, Львівська область

# data[].attributes.subject
Дубляни, Львівська область

# data[].attributes.body
Жаловага Анатолій був мешканцем міста Дубляни Львівської області. Закінчив Львівський державний університет фізичної культури, спеціалізація — гандбол. Кандидат в майстри спорту. Працював будівельником.

Загинув на вулиці Інститутській в Києві від кулі снайпера, яка влучила йому в голову.

# data[].attributes.location_name
Деревок, Волинська область

# data[].attributes.headline
Деревок, Волинська область

# data[].attributes.subject
Деревок, Волинська область

# data[].attributes.body
Гриневич Едуард народився у с. Деревок Любешівського району Волинської області. Навчався у Рівненському гуманітарному університеті, захоплювався інформаційними технологіями. Був громадським активістом, членом Всеукраїнського Об’єднання “Свобода”. Наполегливий і цілеспрямований… У нього було чому повчитися. Деякий час він працював в “Укртелекомі” міста Луцька. Потім вирішив розпочати власну справу: ремонтував телефони та підключав Інтернет по району. Люди завжди дивувалися та захоплювалися його добротою і тактовністю, які поєднувалися з внутрішньою стійкістю та ідейністю. Він звик діяти, а не говорити. “Ніхто не бачить світ твоїми очима…”, “Я не дозволю тебе продати”, – пише він на своїй сторінці ВКонтакті. Він Герой, який боровся до кінця.

# data[].attributes.location_name
Травневе, Тернопільська область

# data[].attributes.headline
Травневе, Тернопільська область

# data[].attributes.subject
Травневе, Тернопільська область

# data[].attributes.body
Войтович Назар був мешканцем с. Травневе Збаразького р-ну Тернопільської області. Навчався у Тернопільському кооперативному коледжі на дизайнера. Любив живопис, цікавився козаччиною.

Приїхав на Майдан 20 лютого. Загинув на вул. Інститутській від снайперської кулі, що влучила в око.

# data[].attributes.location_name
Батуми, Грузія

# data[].attributes.headline
Батуми, Грузія

# data[].attributes.subject
Батуми, Грузія

# data[].attributes.body
Арутюнян Георгій був вірменином, громадянином Грузії. Народився у м. Батумі, етнічний вірменин. Отримавши посвідку на постійне місце проживання в Україні, останні роки мешкав у м. Рівне. Сім’я жила дуже бідно. Георгій планував виїхати на батьківщину у Батумі до родини, після того, як встановить пам’ятник покійній дружині, яку він втратив у 2012 році.
Був активістом обласної організації ВО «Свобода».

# data[].attributes.location_name
Нововолинськ, Волинська область

# data[].attributes.headline
Нововолинськ, Волинська область

# data[].attributes.subject
Нововолинськ, Волинська область

# data[].attributes.body
Байдовський Сергій був мешканцем міста Нововолинська Волинської області. Він любив своє місто і був патріотом України. Однією з останніх цитат на сторінці “ВКонтакті” він написав слова Левка Лук’яненка: “Нація, яка не готова посилати синів на смерть, не виживе…” Навчався у Нововолинській школі № 12, потім — в університеті «Україна» в Луцьку. Неодружений. Працював на магістральних нафтопроводах «Дружба».

# data[].attributes.location_name
Луцьк, Волинська область

# data[].attributes.headline
Луцьк, Волинська область

# data[].attributes.subject
Луцьк, Волинська область

# data[].attributes.body
Василь Мойсей був мешканцем міста Луцька Волинської області. Народився у с. Зубрець Тернопільської області. На Волинь приїхав навчатися, бо тут живе його брат. Навчався в Університеті розвитку людини «Україна» у Луцьку на 4-му курсі. Був активістом організації ВО «Свобода». Був щирим патріотом, націоналістом. Мріяв про гідне майбутнє для своєї країни. “Краще вмерти вовком, ніж жити псом”, – це статус Василя Мойсея у соціальній мережі.

# data[].attributes.location_name
Губин, Хмельницька область

# data[].attributes.headline
Губин, Хмельницька область

# data[].attributes.subject
Губин, Хмельницька область

# data[].attributes.body
Сергій Бондарчук народився в селі Губин Старокостянтинівського району Хмельницької області в сім’ї інтелігентів. Мати, Бондарчук (Босюк) Євгенія Степанівна, викладала українську мову та літературу в Ладигівській середній школі. Батько, Бондарчук Михайло Павлович, працював ветеринарним лікарем у дослідному господарстві «Самчики» Хмельницької обласної сільськогосподарської дослідної станції.

# data[].attributes.location_name
Старий Самбір, Львівська область

# data[].attributes.headline
Старий Самбір, Львівська область

# data[].attributes.subject
Старий Самбір, Львівська область

# data[].attributes.body
огдан Сольчаник народився у місті Старий Самбір Львівської області. У Львові здобув вищу освіту, а згодом проходив докторську програму у Варшаві, готував до захисту дисертацію «Виборчі практики в малому західноукраїнському місті. 1965–2006 роки». Богдан викладав на кафедрі нової та новітньої історії України Українського католицького університету, був активістом Громадянської мережі “ОПОРА”. Саме громада, її місцева самоорганізація у малих селах і містечках, вважав Сольчаник, має стати рушійною силою для розвитку країни. Відтак, юнак брав активну участь у громадських рухах ще сидячи за шкільною партою. Мабуть, усі друзі солідарні, що у будь-якій незрозумілій ситуації Богдан завжди брав відповідальність на себе.

# data[].attributes.location_name
Шепетівка, Хмельницька область

# data[].attributes.headline
Шепетівка, Хмельницька область

# data[].attributes.subject
Шепетівка, Хмельницька область

# data[].attributes.body
Дзявульський Микола був мешканцем міста Шепетівки Хмельницької області. Вчитель географії та біології у місцевій школі, член ВО Свобода. Був депутатом міської ради 1994—1998 років та керівником громадської організації «Шепетівська спілка підприємців» (2002—2005).

# data[].attributes.location_name
Тальне, Черкаська область

# data[].attributes.headline
Тальне, Черкаська область

# data[].attributes.subject
Тальне, Черкаська область

# data[].attributes.body
Короткий життєпис

Юрій Паращук народився у місті Тальне Черкаської області. Мешкав у Києві, згодом переїхав до Харкова. Працював столяром, їздив на заробітки.

На Майдані перебував від 1 грудня 2013 року. У лютому поїхав вдруге разом з іншими харків’янами. 18 лютого допомагав виносити поранених.

# data[].attributes.location_name
Вороблевичі, Львівська область

# data[].attributes.headline
Вороблевичі, Львівська область

# data[].attributes.subject
Вороблевичі, Львівська область

# data[].attributes.body
Йосип Шілінг був мешканцем с. Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області. Народився він в багатодітній сім’ї, мав 4 братів і двох сестер – старшу Анну і молодшу Оксану. Навчався в Бориславському професійно-технічному училищі. Потім працював будівельником.

У Йосипа Михайловича завжди була активна життєва позиція. Ще в часи національного відродження і боротьби за відновлення української державності він приймав участь в діяльності Української Гельсінської Спілки, також був членом Української республіканської партії.

# data[].attributes.location_name
Зубрець, Тернопільська область

# data[].attributes.headline
Зубрець, Тернопільська область

# data[].attributes.subject
Зубрець, Тернопільська область

# data[].attributes.body
Ігор Костенко був мешканцем села Зубрець Бучацького району Тернопільської області. Журналіст видання «Спортаналітика». Навчався на п’ятому курсі географічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка. Був активним дописувачем української Вікіпедії.

# data[].attributes.location_name
Чернівці, Чернівецька область

# data[].attributes.headline
Чернівці, Чернівецька область

# data[].attributes.subject
Чернівці, Чернівецька область

# data[].attributes.body
Щербанюк Олександр був мешканцем міста Чернівців. Член партії «Батьківщина» від 2004 року.

Загинув від кулі снайпера в Києві на вул.Інститутській зі сторони “Жовтневого палацу” під час розстрілу протестувальників режимом Януковича.

# data[].attributes.location_name
Збараж, Тернопільська область

# data[].attributes.headline
Збараж, Тернопільська область

# data[].attributes.subject
Збараж, Тернопільська область

# data[].attributes.body
Устим Голоднюк мешкав у місті Збараж Тернопільської області. Навчався у Бережанському агротехнічному інституті.

На Майдані від листопада. Під час нападу силовиків 30 листопада був сильно побитий, але згодом знову повернувся на Майдан.

# data[].attributes.location_name
Калинівка, Київська область

# data[].attributes.headline
Калинівка, Київська область

# data[].attributes.subject
Калинівка, Київська область

# data[].attributes.body
Царьок Олександр був мешканцем села Калинівка Васильківського району Київської області.

Оборонець Майдану. У першій лаві відтісняв «Беркут» від барикад.

# data[].attributes.location_name
Велика Кам'янка, Івано-Франківська область

# data[].attributes.headline
Велика Кам'янка, Івано-Франківська область

# data[].attributes.subject
Велика Кам'янка, Івано-Франківська область

# data[].attributes.body
качук Ігор був українцем, громадянином Росії. Народився у Знам’янську Калінінградської області Росії. Мешкав у с. Велика Кам’янка Коломийського району Івано-Франківської області. Займався будівництвом, реставрацією меблів. Любив плести бісером.

# data[].attributes.location_name
Дрогобич, Львівська область

# data[].attributes.headline
Дрогобич, Львівська область

# data[].attributes.subject
Дрогобич, Львівська область

# data[].attributes.body
Олег Ушневич народився в м. Дрогобичі Львівської області в сім’ї працівників Дрогобицького нафтопереробного заводу (зараз ВАТ НПК “Галичина”) Михайла та Євгенії Ушневич. Через два з половиною роки мама подарувала Олегові молодшого братика, та, на жаль, сама померла на дев’ятий день після пологів. Згодом батько одружився вдруге з жінкою Анною, яка стала названою мамою Олега і котра разом з батьком виростила та виховала хлопця.

# data[].attributes.location_name
Борисівка, Кіровоградська область

# data[].attributes.headline
Борисівка, Кіровоградська область

# data[].attributes.subject
Борисівка, Кіровоградська область

# data[].attributes.body
Чміленко Віктор проживав у селі Борисівка Бобринецького району Кіровоградської області. Він був фермером і характеризувався як порядна людина: багато і чесно працював, відстоював справедливість. Ще він був людиною з активною життєвою позицією: приймав участь у різних мирних акціях проти порушення прав і свобод людей. У 2012 році разом із дружиною брав участь у голодуванні під районною прокуратурою, протестуючи проти корупції влади. Був учасником маніфесту проти прийняття закону про купівлю – продаж сільськогосподарської землі. Свою громадську позицію Віктор Іванович пояснював так: «Я господар на своїй землі, я влада у моїй державі. Бо я частинка українського народу, бо тут лягли в землю діди мої. Ті хто зміг. Бо одного (хоч і віддав колгоспу свою землю) за доносом заарештували ніби то за висловлювання проти колективізації. А потому за рішенням трійки в Миколаївській області розстріляли. А другого діда відправили на Соловки, звідки він так і не повернувся. Тому моя це земля і не буду жити по іншому, ніж живу зараз.»

# data[].attributes.location_name
Ходорів, Львівська область

# data[].attributes.headline
Ходорів, Львівська область

# data[].attributes.subject
Ходорів, Львівська область

# data[].attributes.body
Короткий життєпис

Роман Точин був мешканцем міста Ходорова Жидачівського району Львівської області. Підприємець, займався будівельним ремонтом.

Приїхав на Євромайдан 1 грудня, після побиття студентів силовиками. Належав до сотні, що охороняла першу барикаду на вул. Інститутській.

# data[].attributes.location_name
Краматорськ, Донецька область

# data[].attributes.headline
Краматорськ, Донецька область

# data[].attributes.subject
Краматорськ, Донецька область

# data[].attributes.body
Пантелеев Іван був мешканцем міста Краматорська Донецької області. Поет, рок-музикант, соліст групи «Небо Мінуса». Останнім часом жив у с. Дмитрівка, де доглядав 90-літню бабусю.

Іван був на Майдані з 10 грудня 2013 року. Належав до першої сотні самооборони, мав псевдо «Креман».

# data[].attributes.location_name
Старий Яр, Львівська область

# data[].attributes.headline
Старий Яр, Львівська область

# data[].attributes.subject
Старий Яр, Львівська область

# data[].attributes.body
Варениця Роман народився у селі Старий Яр Яворівського району Львівської області. Отримав педагогічну освіту в Дрогобицькому педагогічному університеті. Працював вчителем математики, згодом їздив на заробітки в Росію. Мешкав у м. Новояворівську.

# data[].attributes.location_name
Івано-Франківськ, Івано-Франківська область

# data[].attributes.headline
Івано-Франківськ, Івано-Франківська область

# data[].attributes.subject
Івано-Франківськ, Івано-Франківська область

# data[].attributes.body
Короткий життєпис

Роман Гурик проживав у місті Івано-Франківську. Був студентом філософського факультету у Прикарпатському університеті.

# data[].attributes.location_name
Березне, Рівненська область

# data[].attributes.headline
Березне, Рівненська область

# data[].attributes.subject
Березне, Рівненська область

# data[].attributes.body
Короткий життєпис

Городнюк Іван був мешканцем м. Березне Рівненської області. Керував гуртком сучасних танців Березнівського будинку культури. Підприємець.

# data[].attributes.location_name
Львів, Львівська область

# data[].attributes.headline
Львів, Львівська область

# data[].attributes.subject
Львів, Львівська область

# data[].attributes.body
Бойків Володимир народився і виріс у Львові, вчився у Національному університеті “Львівська політехніка”. Усе життя працював будівельником, був керівником будівельної фірми. Захоплювався політикою і футболом. Був незадоволений владою, але не належав до активістів Самооборони чи радикальних партій. Завжди ходив на народні віче.

# data[].attributes.location_name
Гатне, Київська область

# data[].attributes.headline
Гатне, Київська область

# data[].attributes.subject
Гатне, Київська область

# data[].attributes.body
Швець Віктор був мешканцем села Гатне Києво-Святошинського району Київської області. Був колишнім військовим, мав звання старшого мічмана у відставці. Перебував на пенсії.

# data[].attributes.location_name
Хропотова, Хмельницька область

# data[].attributes.headline
Хропотова, Хмельницька область

# data[].attributes.subject
Хропотова, Хмельницька область

# data[].attributes.body
Пагор Дмитро народився у с. Хропотова Чемеровецького району Хмельницької області. Навчався у Кам’янець-Подільському аграрно-технічному університеті. Мешкав в м. Хмельницьку. Працював на автомийні та цікавився мототехнікою

# data[].attributes.location_name
Подібна, Черкаська область

# data[].attributes.headline
Подібна, Черкаська область

# data[].attributes.subject
Подібна, Черкаська область

# data[].attributes.body
Чернець Віктор був мешканцем с. Подібна Маньківського району Черкаської області. Він був справді доброю людиною. Гуртував навколо себе всю велику родину, і ніхто ніколи не тримав на нього зла. Першою мрією чоловіка було дати достойну освіту своїм дітям.

Під час революції він з дружиною уважно стежили за ситуацією в Києві. І Віктор дуже хотів їхати в Київ, бо переживав за тих, хто ризикує життям на Майдані. Тому не лишився осторонь, коли громада села пішла захищати блокпост на трасі Одеса-Київ, щоб «тітушки» та спецпризначенці не дісталися до столиці. Т

# data[].attributes.location_name
Сміла, Черкаська область

# data[].attributes.headline
Сміла, Черкаська область

# data[].attributes.subject
Сміла, Черкаська область

# data[].attributes.body
Юрій Пасхалін народився в місті Сміла Черкаської області. Навчався в м.Сміла та був вихованцем Школи олімпійських резервів у Харкові — займався штангою. В останні роки проживав у Києві, працював на приватному підприємстві комірником. В житті Юрій був доброю, щедрою і справедливою людиною. У своїй сім’ї він був гарним люблячим батьком для рідного синочка та добрим чоловіком для коханої дружини.

# data[].attributes.location_name
Басань, Запорізька область

# data[].attributes.headline
Басань, Запорізька область

# data[].attributes.subject
Басань, Запорізька область

# data[].attributes.body
Максим Горошишин народився у с.Басань Пологівського району Запорізької області. Він був останньою 8-ю дитиною у багатодітній сім’ї (троє сестер і четверо братів). Дитинство його проходило у матеріальній скруті: рано помер батько, з документами були проблеми у матері (втрата паспорту), до чого додались ще й різні економічні негаразди в державі. Сім’я часто переїжджала з місця на місце. Постійно відчуваючи матеріальні труднощі, мати із старшими дітьми змушена була виїжджати на заробітки. Часто Максим залишався під наглядом сестри Людмили, яка няньчила і доглядала молодшого братика. Ці душевно близькі стосунки з сестрою маленькому Максимові запам’ятаються на все його подальше життя.

# data[].attributes.location_name
Дунаїв, Тернопільська область

# data[].attributes.headline
Дунаїв, Тернопільська область

# data[].attributes.subject
Дунаїв, Тернопільська область

# data[].attributes.body
Олександр Капінос мешкав у с. Дунаїв Кременецького району Тернопільської області. Навчався у Львівському лісотехнічному інституті. Член організації ВО «Свобода». Голова громадської організації «Патріот Волині». У 2012 році брав участь в акціях протесту проти «мовного закону», голодував протягом 12 днів.

# data[].attributes.location_name
Жмеринка, Вінницька область

# data[].attributes.headline
Жмеринка, Вінницька область

# data[].attributes.subject
Жмеринка, Вінницька область

# data[].attributes.body
Брезденюк Валерій був мешканцем міста Жмеринки Вінницької області. Підприємець, засновник першого в місті комп’ютерного клубу. Художник, відомий своєю унікальною технікою ебру – виконання малюнків на воді. 2013 року увійшов до фіналу телешоу «Україна має талант», а в рідному місті став переможцем конкурсу «Жмеринка має таланти». Член міського осередку партії «УДАР».

# data[].attributes.body
Веремій В’ячеслав був мешканцем міста Києва. Працював журналістом в газеті «Вести».

19 січня на вул. Грушевського від вибуху гранати отримав тяжку травму ока. 18 лютого вийшов на роботу після тривалого лікування.

# data[].attributes.location_name
Чернелівці, Хмельницька область

# data[].attributes.headline
Чернелівці, Хмельницька область

# data[].attributes.subject
Чернелівці, Хмельницька область

# data[].attributes.body
Олександр Клітинський був родом із села Чернелівці Деражнянського району Хмельницької області. У 7 років він залишився без батька. Мати сама виховувала чотирьох дітей. Жили бідно. Щоб допомогти рідним, хлопець був змушений поїхати на заробітки до столиці.

# data[].attributes.location_name
Судова Вишня, Львівська область

# data[].attributes.headline
Судова Вишня, Львівська область

# data[].attributes.subject
Судова Вишня, Львівська область

# data[].attributes.body
Топій Володимир був родом із міста Судова Вишня Мостиського району Львівської області. Служив у ракетних військах в Бресті, а згодом працював водієм.

На Майдан приїхав 25 грудня, вступив до лав 12 сотні Самооборони.

# data[].attributes.location_name
Слободо-Петрівка, Полтавська область

# data[].attributes.headline
Слободо-Петрівка, Полтавська область

# data[].attributes.subject
Слободо-Петрівка, Полтавська область

# data[].attributes.body
Черненко Андрій був мешканцем міста Києва. Народився у с. Слободо-Петрівка Гребінківського району Полтавської області. Дитинство пройшло в Черкасах, де й тепер залишились його батьки та брати. Андрій був інженером-технологом та працював автоелектриком у Києві.

# data[].attributes.location_name
Житомир, Житомирська область

# data[].attributes.headline
Житомир, Житомирська область

# data[].attributes.subject
Житомир, Житомирська область

# data[].attributes.body
Прохорчук Віктор мешкав на Житомирщині, закінчив Житомирський автодорожній технікум. Потім служив в МВД, працював охоронцем.

Віктор був на Майдані в Києві від початку заворушень. 18 лютого він зник. Бійці з його сотні відшукали свого побратима через тиждень у морзі.

# data[].attributes.location_name
Щуча Гребля, Чернігівська область

# data[].attributes.headline
Щуча Гребля, Чернігівська область

# data[].attributes.subject
Щуча Гребля, Чернігівська область

# data[].attributes.body
Прохорський Василь народився в с. Щуча Гребля Бахмацького району Чернігівської області. Згодом переїхав до Києва.

Допомагав з постачанням медикаментів на Майдан.

# data[].attributes.body
Максимов Дмитро був мешканцем міста Києва. Від 2011 року займався дзюдо в Київському міському центрі «Інваспорт» (мав вроджені вади слуху), навчався у Київському фінансово-економічному коледжі в м. Ірпінь. Був срібним та бронзовим призером з дзюдо на Дефлімпійських іграх у Софії 2013 року. Кавалер Ордена «За заслуги» III ступеня.

# data[].attributes.location_name
Київ, Україна, 02000

# data[].attributes.headline
Київ, Україна, 02000

# data[].attributes.subject
Київ, Україна, 02000

# data[].attributes.body
Кульчицький Володимир був мешканцем міста Києва.

Загинув від вогнепальних поранень на барикадах біля Будинку профспілок у ніч з 18 на 19 лютого.

# data[].attributes.location_name
Краматорськ, Донецька область

# data[].attributes.headline
Краматорськ, Донецька область

# data[].attributes.subject
Краматорськ, Донецька область

# data[].attributes.body
Сергій Бондарев був вихідцем з Донецької області – народився у місті Краматорську. Останні 2 роки свого життя проживав у Києві, куди переїхав разом зі своєю родиною. Столиця завжди його вабила своїми масштабами, великими професійними можливостями і віковою тисячолітньою історією, якою просочені вулиці цього величного міста. Працював у провідних IT-компаніях України: Luxoft і GlobalLogic. Будучи фахівцем в галузі інформаційних технологій, він реалізовував свої професійні здібності не лише в розробці програмного забезпечення, але і в управлінні проектами та командами. Легкість в спілкуванні і життєрадісність забезпечили йому широке коло друзів і знайомих як в Україні, так і по всьому світу, а вагомий професійний досвід – беззаперечний авторитет серед колег. Він був відповідальною людиною, а у всіх справах, за які брався, він завжди прагнув досягнути максимального результату і йому це вдавалось!

# data[].attributes.location_name
Гаврилівці, Хмельницька область

# data[].attributes.headline
Гаврилівці, Хмельницька область

# data[].attributes.subject
Гаврилівці, Хмельницька область

# data[].attributes.body
Васільцов Віталій був уродженцем с. Гаврилівці Кам’янець-Подільського р-ну Хмельницької області. Мешкав у с. Жорнівка Києво-Святошинського району Київської області. Він був високоморальною людиною. Закінчив аграрний університет, стажувався за кордоном. Був одним з кращих професіоналів у декоративному садівництві України. Працював ландшафтним дизайнером. Гуртував навколо себе соціально активних людей, відроджуючи народні традиції. За власні кошти відновив стару криницю загального користування. Безкоштовно, за власною ініціативою, обрізав дерева у селі. Планував з друзями створити у своєму селі Жорнівці новий дендропарк для прогулянок громадян. Ходив на богослужіння до церкви села Княжичі.

# data[].attributes.location_name
Делятичи, Білорусь

# data[].attributes.headline
Делятичи, Білорусь

# data[].attributes.subject
Делятичи, Білорусь

# data[].attributes.body
Зайко Яків був білорусом, громадянином України. Народився у с. Делятичі Гродненської області, Білорусь. Мешкав у м. Житомирі. Журналіст, редактор газети «Голос громадянина». У 1989—1993 рр. очолював Громадянський фронт Житомирщини. Був народним депутатом України першого скликання. Автор багатьох історичних і публіцистичних творів, зокрема, серії книг «Літопис державотворення».

# data[].attributes.location_name
Київ, Україна, 02000

# data[].attributes.headline
Київ, Україна, 02000

# data[].attributes.subject
Київ, Україна, 02000

# data[].attributes.body
Плеханов Олександр був мешканцем міста Києва. Студент 5 курсу архітектурного факультету Київського національного університету будівництва та архітектури. Захоплювався танцями.

# data[].attributes.location_name
Шевченко, Донецька область

# data[].attributes.headline
Шевченко, Донецька область

# data[].attributes.subject
Шевченко, Донецька область

# data[].attributes.body
Наумов Володимир народився у с. Шевченко Добропільського району Донецької області в той самий день, що й колись народився Тарас Шевченко – 9 березня. Тому любив його твори і знав “Кобзар” напам’ять. Мешкав у м. Родинське, де працював у ЖЕКу водієм.

На Майдан приїхав на власному автомобілі за покликом серця. Записався до Самооборони Майдану.

# data[].attributes.location_name
Стрий, Львівська область

# data[].attributes.headline
Стрий, Львівська область

# data[].attributes.subject
Стрий, Львівська область

# data[].attributes.body
Андрій Корчак був мешканцем міста Стрия Львівської області, неодружений. Народився у родині політв’язнів, дідусь – священик (отець Яків Боровик), також був репресований. З дитинства Андрій виховувався в релігійно-патріотичному дусі. Після закінчення Львівського політехнічного інституту працював у мостобудівельному управлінні м. Стрия, а згодом – на будівництві храму. Був добрим спеціалістом – відповідальним і старанним, мав “золоті руки”. Через безробіття був змушений їздити за кордон на заробітки. Однак повертався в Україну, без якої не уявляв свого життя. Бог і Україна жили у Андрієвому серці. Так і загинув з вервичкою на руці і молитовником у кишені.

# data[].attributes.location_name
Бровари, Київська область

# data[].attributes.headline
Бровари, Київська область

# data[].attributes.subject
Бровари, Київська область

# data[].attributes.body
Дворянець Антоніна була мешканкою міста Броварів Київської області. Ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Пенсіонерка.

18 лютого приїхала до Києва у справах. Загинула під час зіткнень на вул. Інститутській.

# data[].attributes.body
Хурція Зураб був грузином, громадянином Грузії. Родом із міста Гагра в Грузії.

Приїхав захищати Майдан, долучився до лав Кіровоградської сотні. 18 лютого потрапив у епіцентр подій.

# data[].attributes.location_name
Кременчук, Полтавська область

# data[].attributes.headline
Кременчук, Полтавська область

# data[].attributes.subject
Кременчук, Полтавська область

# data[].attributes.body
Сердюк Ігор був мешканцем міста Кременчука Полтавської області. Підприємець, захоплювався дайвінгом. Від 1992 року активний у громадському житті, брав участь в акціях на підтримку незалежності України. Він був веселою, чесною і порядною людиною і мав друзів по всій Україні.

# data[].attributes.location_name
Київ, Україна, 02000

# data[].attributes.headline
Київ, Україна, 02000

# data[].attributes.subject
Київ, Україна, 02000

# data[].attributes.body
Шаповал Сергій був мешканцем міста Києва. Відбув строкову службу, працював охоронцем у компанії «Золоті ворота».

Був активістом Самооборони Майдану. Загинув на вулиці Грушевського біля Будинку офіцерів

# data[].attributes.location_name
Димер, Київська область

# data[].attributes.headline
Димер, Київська область

# data[].attributes.subject
Димер, Київська область

# data[].attributes.body
Кіщук Володимир був жителем селища міського типу Димер Вишгородського р-ну Київської області. Мав власний будівельний магазин.

# data[].attributes.location_name
Стрільче, Івано-Франківська область

# data[].attributes.headline
Стрільче, Івано-Франківська область

# data[].attributes.subject
Стрільче, Івано-Франківська область

# data[].attributes.body
Дідич Сергій проживав у селі Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області. Заснував туристичний клуб «Золоте Руно» і був його директором . В житті проявляв себе як активний громадсько-політичний діяч: був головою районної організації ВО «Свобода», депутатом Городенківської районної ради від ВО «Свобода».

# data[].attributes.location_name
Запоріжжя, Запорізька область, Україна, 69000

# data[].attributes.headline
Запоріжжя, Запорізька область, Україна, 69000

# data[].attributes.subject
Запоріжжя, Запорізька область, Україна, 69000

# data[].attributes.body
Сергій Синенко народився і жив у місті Запоріжжі — славетному козацькому краї. Займався підприємницькою діяльністю. Був істинним патріотом рідного міста та країни, мріяв жити вільно у єдиній, сильній, економічно незалежній європейській державі. Його життєвим кредо було – “Якщо не я, то хто?”. Дуже любив рідний край, цікавився історичною спадщиною України, пишався тим, що “ми потомки Запорізьких козаків”. За своєю вдачею був людиною зі світлою душею, добродушним, всім своїм єством він наче випромінював тепло та спокій. Він дуже любив дітей, мріяв про багатодітну сім’ю. Коли у нього вже було 2 дітей, у листопаді 2013 року дружина народила йому іще двійню.

# data[].attributes.location_name
Володимир-Волинський, Волинська область

# data[].attributes.headline
Володимир-Волинський, Волинська область

# data[].attributes.subject
Володимир-Волинський, Волинська область

# data[].attributes.body
Бадера Олександр був родом з міста Володимира-Волинська Волинської області. Проживав у Києві. Захоплювався історією та етнографією, був отаманом Галицько-Волинського козацтва. Мріяв створити музей Січових Стрільців. Він понад усе любив Україну і все своє життя бажав жити у вільній, заможній країні — мріяв, аби діти та онуки були щасливі та здорові й не шукали собі долю по усіх світах. Ніколи не залишався байдужим до беззаконня, яке коїлось в Україні. Був переконаний, що неможливо допускати свавілля зажерливих можновладців і що в цей нелегкий час не можна стояти осторонь від будь-яких подій.

# data[].attributes.location_name
Коломия, Івано-Франківська область

# data[].attributes.headline
Коломия, Івано-Франківська область

# data[].attributes.subject
Коломия, Івано-Франківська область

# data[].attributes.body
Калиняк Богдан був мешканцем міста Коломиї Івано-Франківської області. Працював слюсарем на заводі «Сільмаш», згодом відкрив власний магазин. Учасник «Помаранчевої революції».

На Майдан приїздив упродовж 2 місяців. З маленькими перервами по чотири дні стояв на Майдані й, маючи рідну сестру в Києві, не ходив до неї, щоб відігрітися. Допомагав пораненим, чергував вночі, пильнував за чистотою