# data[].attributes.headline
Дяків Василь

# data[].attributes.subject
Дяків Василь

# data[].attributes.body
Описати діяльність підприємців-іноземців у ХІХ - початку ХХ ст. на південно-східних районах України.

1. Прізвище та ім'я, національність, дати народження та смерті.

2. Освіта та галузь діяльності.

3. Що зробив на українських землях?

4. До яких компаній був залучений або які компанії створив?

5. Позитивний вплив на розвиток регіону

# data[].attributes.body
Джон Джеймс Юз (1814–1889), валлійський інженер-винахідник та підприємець, став однією з ключових постатей в індустріальній історії південно-східної України. Не маючи академічних дипломів, він пройшов шлях від робітника на батьківському заводі до технічного директора великого підприємства в Лондоні. Юз був блискучим практиком, який розробляв інноваційні лафети для гармат та броньоване покриття для кораблів, але його найкращий проєкт був реалізований саме на українських землях.

У 1869 році Юз придбав концесію на будівництво металургійного заводу на берегах річки Кальміус і заснував «Новоросійське товариство кам’яновугільного, залізоробного та рейкового виробництв». Це підприємство стало справжнім технологічним проривом для регіону: Юз першим в Україні впровадив виплавку чавуну на мінеральному паливі (коксі) замість традиційного деревного вугілля. Він створив потужний промисловий комплекс із повним циклом, де одночасно видобували вугілля, виплавляли сталь та виготовляли залізничні рейки.

Діяльність Юза спричинила колосальний позитивний вплив на розвиток регіону. Навколо його заводу виросло робітниче селище Юзівка (нині місто Донецьк), яке швидко перетворилося на великий економічний та культурний центр. Британський підприємець не лише привіз із собою сучасне обладнання та кваліфікованих інженерів, а й розбудовував соціальну інфраструктуру: у Юзівці з’явилися лікарні, школи, пошта, базар та церква. Його завод забезпечував рейками будівництво залізниць по всій імперії, що стимулювало розвиток транспорту, торгівлі та видобувної промисловості в сусідньому Криворіжжі. Джон Юз фактично заклав фундамент, який перетворив колишнє «пусте поле» на головну індустріальну базу країни, інтегрувавши українську промисловість у світовий технічний контекст.

У 2001 році в Донецьку встановлений пам'ятник Джону Юзу. Пам'ятник розташований у Ворошиловському районі Донецька, на вулиці Артема, біля третього навчального корпусу Донецького національного технічного університету і бібліотеки, що символізує професію Джона Юза — інженера британського заводу.

# data[].attributes.body
Карл Карлович Гаскойн (1737-1806) - відомий свого часу в Європі спеціаліст з виплавки чавуну та відливки гармат, шотландець за походженням. Ґаскойн є засновником міста Луганськ на сході України.

Отримав ґрунтовну технічну освіту в Шотландії, практикуючись на передових металургійних підприємствах того часу. Займався металургією, гірничною справою, машинобудуванням та артилерійським виробництвом. Був визнаним експертом з лиття чавуну та виготовлення боєприпасів. У 1795 році обрав місце та очолив будівництво Луганського ливарного заводу (першого потужного підприємства на сході України).

Вперше в регіоні почав використовувати мінеральне паливо (кокс) для виплавки металу замість дефіцитного дерева.

Заснував першу капітальну вугільну шахту в Лисичанську для потреб заводу, чим фактично розпочав промислову розробку Донецького вугільного басейну. Був залучений до кількох компаній зокрема ( Carron Company, Луганський ливарний завод, Іжорський та Оленецькі заводи ). Позитивний вплив на розвиток регіону була урбанізація, все будівництво спричинило появу міста Луганськ, економічний розвиток та інфраструктура.

Джерело інформації

https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%A7%D0%B0%D1%80%D0%BB%D1%8C%D0%B7_%D2%90%D0%B0%D1%81%D0%BA%D0%BE%D0%B9%D0%BD

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
карл карлович гаскойн

# data[].attributes.body
Карл Карлович Гаскойн (1737-1806) - відомий свого часу в Європі спеціаліст з виплавки чавуну та відливки гармат, шотландець за походженням. Ґаскойн є засновником міста Луганськ на сході України.

Отримав ґрунтовну технічну освіту в Шотландії, практикуючись на передових металургійних підприємствах того часу. Займався металургією, гірничною справою, машинобудуванням та артилерійським виробництвом. Був визнаним експертом з лиття чавуну та виготовлення боєприпасів. У 1795 році обрав місце та очолив будівництво Луганського ливарного заводу (першого потужного підприємства на сході України).

Вперше в регіоні почав використовувати мінеральне паливо (кокс) для виплавки металу замість дефіцитного дерева.

Заснував першу капітальну вугільну шахту в Лисичанську для потреб заводу, чим фактично розпочав промислову розробку Донецького вугільного басейну. Був залучений до кількох компаній зокрема ( Carron Company, Луганський ливарний завод, Іжорський та Оленецькі заводи ). Позитивний вплив на розвиток регіону була урбанізація, все будівництво спричинило появу міста Луганськ, економічний розвиток та інфраструктура.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
карл карлович гаскойн

# data[].attributes.body
У XIX — на початку ХХ ст. у південно-східних районах України важливу роль відігравали підприємці-іноземці. Один із найвідоміших — Джон Юз (John Hughes), валлієць (британець), 1814–1889 рр. Він мав технічну освіту й займався металургією та машинобудуванням. На українських землях він збудував металургійний завод і робітниче селище Юзівку (тепер Донецьк). Юз заснував «Новоросійське товариство кам’яновугільного, залізного і рейкового виробництва». Його діяльність сприяла розвитку промисловості, появі робочих місць, росту міст і економіки регіону. Завдяки іноземним підприємцям південний схід України швидко став одним із головних промислових районів.

Джерела: chat GPT ( я питалася лише інформацію )

# data[].attributes.body
Ернест Сольве — бельгійський підприємець, хімік і промисловець (1838–1922), який наприкінці ХІХ — на початку ХХ ст. зробив вагомий внесок у розвиток південно-східних земель України: маючи ґрунтовну хімічну освіту та власний винахід — аміачний спосіб виробництва соди, він заснував у 1892 році содовий завод у Лисичанську, що входив до міжнародної компанії Solvay & Cie, залучив іноземні інвестиції, сучасні технології та європейські методи організації праці, перетворивши підприємство на одне з найбільших хімічних виробництв у регіоні, що сприяло розвитку хімічної промисловості Донбасу, зростанню зайнятості населення, формуванню робітничої інфраструктури та загальному економічному піднесенню південного сходу України.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
ернест сольве

# data[].attributes.headline
Альфонс де Гіє

# data[].attributes.body
Альфонс де Гієр — бельгійський інженер, фінансист та промисловець кінця XIX — початку XX ст., який відіграв визначальну роль у становленні важкої індустрії на південно-східних землях України. Маючи фахову технічну освіту та значний досвід у металургії, він став одним із ключових ініціаторів створення «Російсько-Бельгійського металургійного товариства». У 1895 році де Гієр разом із партнерами заснував Петровський чавуноливарний завод (сучасне місто Єнакієве), залучивши величезні бельгійські інвестиції та передові європейські технології виплавки металу. Завдяки його діяльності в регіоні було впроваджено найсучасніші доменні печі та створено потужну промислову інфраструктуру, що перетворило селище на великий індустріальний центр. Його робота сприяла стрімкому розвитку металургійної галузі Донбасу та інтеграції українських земель у світову економічну систему.

# data[].attributes.body
Джон Юз (John Hughes) — валлієць (британець), 1814–1889

Джон Юз був іноземним підприємцем британського походження. Народився у 1814 р. у Вельсі, помер у 1889 р. Технічну освіту здобув у Великій Британії, був інженером-металургом.

Основною галуззю його діяльності була металургія та вугільна промисловість. У 1869 р. Юз заснував металургійний завод і робітниче селище Юзівка (нині Донецьк). Він створив «Новоросійське товариство кам’яновугільного, залізного і рейкового виробництва».

Діяльність Юза сприяла розвитку промисловості, транспорту й урбанізації південно-східних районів України, створенню робочих місць та формуванню великого промислового регіону.

# data[].attributes.body
Підприємці-іноземці на південному сході України

(ХІХ – початок ХХ ст.)**

Історичний контекст

У другій половині ХІХ ст. південно-східна Україна стала центром швидкої індустріалізації Російської імперії. Через брак місцевих капіталів і фахівців уряд активно залучав іноземних підприємців, які вкладали кошти, технології та управлінський досвід.

1. Джон Юз (John Hughes)

1. Прізвище та ім’я, національність, роки життя

Джон Юз

Національність: валлієць (Велика Британія)

1814 – 1889

2. Освіта та галузь діяльності

Інженер-металург

Досвід роботи в металургії та машинобудуванні у Великій Британії

3. Що зробив на українських землях

Заснував металургійний завод у Донбасі

Побудував робітниче поселення Юзівка (нині — Донецьк)

Запровадив передові англійські технології виплавки чавуну

4. Компанії

Новоросійське товариство кам’яновугільного, залізного і рейкового виробництва

5. Позитивний уплив

Сприяв розвитку металургії та вугільної промисловості

Створив тисячі робочих місць

Заклав основу індустріального Донбасу

# data[].attributes.body
У другій половині XVIII ст. та на початку XIX ст. регіон, що нині охоплює східні українські землі, переживав інтенсивну трансформацію у сферах інфраструктури та господарства. Однією з ключових фігур у процесі модернізації став Йоганн фон Брандт — людина з далекого Заходу, чия діяльність залишила помітний слід у розвитку регіону.

Брандт прибув сюди у 1780-х роках за запрошенням місцевої адміністрації, яка прагнула імпортувати західноєвропейський досвід у сферу індустріального проєктування. Він був інженером із Ґейдельберґа та спеціалізувався на гідротехніці — мистецтві управління водними ресурсами для потреб промисловості та сільського господарства.

Під керівництвом Брандта було реалізовано низку масштабних проєктів у слободських і козацьких землях:

систематизовано мережу каналів і гребель для зрошення та повеневідводу, що підвищило родючість ґрунтів у степових масивах;

закладено перші фабричні потужності з механізованим приводом, які стали основою для подальшого промислового розвитку;

створено креслярські та машинні майстерні, де готували місцевих фахівців.

Діяльність Брандта мала синергетичний(поступово збільшуваний) ефект: нові водні системи не лише збільшили продуктивність сільського господарства, а й сприяли виникненню мануфактурного виробництва та торгівлі.

Його ім’я рідко зустрічається в традиційних наукових працях, але архівні документи свідчать про те, що його інтелектуальні підходи стали каталізатором локальних технологічних змін. Завдяки цьому внеску схід України на рубежі XVIII-XIX ст. отримав фундамент для подальшого економічного становлення, який відіграв значну роль у регіональній історії.