# data[].attributes.headline
Pirmā protesta akcija (1986. gada 14. aprīlis) – Helsinki-86

# data[].attributes.subject
Pirmā protesta akcija (1986. gada 14. aprīlis) – Helsinki-86

# data[].attributes.body
1986. gada sākumā tika dibināta organizācija Helsinki-86, kas bija viena no pirmajām organizācijām, kas atklāti iestājās par Latvijas neatkarības atjaunošanu un cilvēktiesību ievērošanu.

1986.gada 14. aprīlī tā bija organizējusi savu pirmo protesta akciju, kuru veica grupa cilvēku, protestējot pret cilvēktiesību pārkāpumiem un vides degradāciju Padomju Savienībā. Šī bija neoficiāla, bet nozīmīga akcija, kurā piedalījās inteliģences un sabiedrības pārstāvji.

Nozīmīgākās personas Helsinki-86 sastāvā - Juris Saulītis, Andris Sproģis, Jānis Kārkliņš, Imants K. Liepiņš.

# data[].attributes.headline
Bērziņa kongress (1988. gada 19. - 20. marts)

# data[].attributes.subject
Bērziņa kongress (1988. gada 19. - 20. marts)

# data[].attributes.body
Bērziņa kongress, kas notika 1988. gada martā, bija Latvijas Tautas frontes (LTF) pirmais kongress, kas pulcēja dažādus sabiedriskos spēkus un kļuva par svarīgu soli Latvijas neatkarības atjaunošanā. Kongress norisinājās Rīgā, bet tās nosaukums saistīts ar to, ka tas tika rīkots viesu mājās – profesora Jāņa Bērziņa.

Bērziņa kongress 1988. gadā kļuva par tādu kā uzsākšanas punktu Tautas frontes politiskajai darbībai. Tas iezīmēja jaunu posmu Latvijas tautas apzināšanā un aktīvā līdzdalībā neatkarības kustībā. Galvenie mērķi un notikumi kongresā - Latvijas suverenitātes atjaunošana, kritizēja padomju varu, tika runāts par nepieciešamību ieviest politiskās reformas, kas ļautu Latvijai atgūt lielāku autonomiju, ieviešot politisko un ekonomisko brīvību.

Bērziņa kongress uzsvēra Latvijas tiesības uz suverenitāti un kritizēja padomju varu, kļūstot par pirmo formālo politisko pasākumu, kas pauda neatkarības idejas.

# data[].attributes.headline
Pirmais Vides aizsardzības kluba (VAK) protesta pasākums 

# data[].attributes.subject
Pirmais Vides aizsardzības kluba (VAK) protesta pasākums 

# data[].attributes.body
Vides aizsardzības klubs, kas tika dibināts 1987. gadā, ne tikai veica vides aizsardzības pasākumus, bet arī aizstāvēja Latvijas tautas tiesības un brīvību. Tās dalībnieki organizēja vairākus protestus, piemēram, pret Daugavas hidroelektrostaciju būvniecību 1888. gada 10. decembrī:

Šis protests bija svarīgs un ļoti ievērības cienīgs pasākums ne tikai vides aizsardzības, bet arī Latvijas suverenitātes atjaunošanas kontekstā, jo tas norisinājās laikā, kad Padomju Savienība plānoja būvēt vairākas hidroelektrostacijas uz Daugavas, kas būtiski mainītu ekoloģisko situāciju un ietekmētu vietējo iedzīvotāju dzīves apstākļus.

# data[].attributes.headline
Latvijas Nacionālās neatkarības kustības (LNNK) dibināšana (1988)

# data[].attributes.subject
Latvijas Nacionālās neatkarības kustības (LNNK) dibināšana (1988)

# data[].attributes.body
1988. gada 13. martā tika izveidota LNNK, kas bija galvenais politiskais spēks, kas aktīvi veicināja Latvijas neatkarības atjaunošanu. LNNK izvirzīja mērķi atjaunot Latvijas valstisko neatkarību un atbrīvoties no Padomju Savienības.

Viens no nozīmīgākajiem notikumiem LNNK vēsturē bija 1990. gada 4. maijs, kad tika pieņemta Latvijas Republikas Augstākās Padomes deklarācija par suverenitāti, kas bija izšķirošais solis Latvijas neatkarības atjaunošanas procesā.

# data[].attributes.headline
Saldus kongress (1988. gada 7. - 8. maijs)

# data[].attributes.subject
Saldus kongress (1988. gada 7. - 8. maijs)

# data[].attributes.body
Saldus kongress, kas notika 1988. gada 7. un 8. maijā Saldū, bija otrais svarīgais kongress Latvijas neatkarības kustībā un notika tikai divus mēnešus pēc Bērziņa kongresa. Tas bija būtisks posms Latvijas Tautas frontes (LTF) attīstībā, kad organizācija kļuva par centrālo spēku, kas organizēja protestus un pauda pretestību Padomju Savienībai. Šī kongresa mērķi un notikumi - Latvijas suverenitātes deklarēšana, Tautas frontes ideoloģijas nostiprināšana, atbalsts tautas un nacionālajām tiesībām.

Saldus kongress no juridiskā un politiskā viedokļa pavērsa jaunas iespējas un piedāvāja konkrētākas politiskās stratēģijas, lai virzītos uz neatkarības atjaunošanu. Tas tika uzskatīts par nozīmīgu soli Latvijas Tautas frontes nostiprināšanā un Latvijas politiskās neatkarības atjaunošanā.

# data[].attributes.body
Baltijas ceļš bija masveida protests un demonstrācija, kas norisinājās 1989. gada 23. augustā, un tas kļuva par vienu no simboliskākajiem notikumiem Baltijas valstu neatkarības kustībā. Tajā piedalījās aptuveni 2 miljoni cilvēku no Latvijas, Igaunijas un Lietuvas, kas veidoja cilvēku ķēdi no Tallinas (Igaunija) līdz Viļņai (Lietuva), gar vairāk nekā 600 kilometru garu teritoriju.

Baltijas ceļš bija nevardarbīgs protests, kuru organizēja sabiedriskās kustības, kas cīnījās par Baltijas valstu neatkarību no Padomju Savienības, un tas simbolizēja Baltijas tautu vienotību un vēlmi atgūt savu valstiskumu.

# data[].attributes.body
Latvijas Tautas fronte tika dibināta 1988. gada 9. septembrī, un tās dibinātāji bija inteliģences pārstāvji, cilvēktiesību aktīvisti un dažādu sabiedrisko kustību pārstāvji. Tā bija plaša sabiedriska kustība, kas apvienoja cilvēkus, kuri vēlējās mainīt Latvijas politisko sistēmu un izcīnīt tiesības uz nacionālo un politisko neatkarību no Padomju Savienības. LTF pirmajos gados koncentrējās uz latviešu valodas aizsardzību, nacionālajām tiesībām un demokrātiskas politiskās sistēmas izveidi.

Latvijas Tautas frontē darbojas Dainis Īvāns, Vaira Vīķe - Freiberga, Andris Piebalgs, Jānis Stradiņš, Jānis Peters un citi.

# data[].attributes.headline
Latvijas Republikas Pilsoņu kongresa dibināšana, pirmā sesija (1989)

# data[].attributes.subject
Latvijas Republikas Pilsoņu kongresa dibināšana, pirmā sesija (1989)

# data[].attributes.body
1989. gada 14. oktobrī tika izveidots Latvijas Republikas Pilsoņu kongress, kas kļuva par vēl vienu svarīgu organizāciju, kas iestājās par Latvijas neatkarības atjaunošanu. Kongress tika organizēts, lai aizstāvētu Latvijas pilsoņu tiesības un izvirzītu mērķi atjaunot Latvijas suverenitāti.

Pirmais publiskais paziņojums – Pilsoņu kongress jau no savas darbības sākuma uzsvēra, ka Latvijas neatkarība ir atjaunojama, pamatojoties uz 1918. gada Latvijas Republikas valsts pamatiem, nevis uz padomju konstitūcijas vai PSRS likumiem.

Simbolisks lēmums – Lai parādītu savu nostāju, kongress nolēma izveidot pilsoņu reģistru, lai apzinātu tos, kuri bija bijuši Latvijas pilsoņi 1918. gadā. Šis solis veidoja juridisku un simbolisku pamatu, lai pieprasītu Latvijas valsts atjaunošanu.

# data[].attributes.headline
Latvijas PSR Augstākās Padomes deklarācija par suverenitāti (1990. gada 4. maijs)

# data[].attributes.subject
Latvijas PSR Augstākās Padomes deklarācija par suverenitāti (1990. gada 4. maijs)

# data[].attributes.body
4. maijā Latvijas Augstākā Padome pieņēma Deklarāciju par Latvijas Republikas suverenitāti, kurā tika atzītas Latvijas tiesības uz pilnīgu politisko un ekonomisko neatkarību no Padomju Savienības. Deklarācija pasludināja, ka Latvijas Augstākā Padome ir pats augstākais valsts pārvaldes institūts, kam ir tiesības pieņemt lēmumus un veikt reformas, kas nav atkarīgas no PSRS iestādēm.

1990. gada 4. maijā Latvijas PSR Augstākā Padome pieņēma deklarāciju par Latvijas suverenitāti, kas būtiski pasvītroja vēlmi atjaunot Latvijas neatkarību. Šis solis bija svarīgs, lai parādītu, ka Latvija vēlas pilnīgu suverenitāti.

Piedalījās - Ādolfs Šilde (Latvijas Augstākās Padomes priekšsēdētājs), Andris Piebalgs, Jānis Peters, Vaira Vīķe - Freiberga, Dainis Ivāns u.c.

# data[].attributes.headline
Tautas sapulce, 2. Latvijas Pilsoņu kongresa 2. sesija

# data[].attributes.subject
Tautas sapulce, 2. Latvijas Pilsoņu kongresa 2. sesija

# data[].attributes.body
Tautas sapulce bija viena no galvenajām institūcijām, kas tika izveidota kā tautas pārstāvniecība un ko vēlējusi Latvijas sabiedrība 1989. gada 17. novembrī. Tā bija veidota, lai organizētu un vadītu Latvijas neatkarības atjaunošanas kustību un apvienotu visas politiskās un sabiedriskās grupas, kas atbalstīja neatkarību.

Tautas sapulces rīkoja Latvijas Pilsoņu kongresa 2. sesiju, kas notika 1990. gada 6. maijā. Šī sesija kļuva par svarīgu notikumu Latvijas neatkarības atjaunošanas procesā un Tautas sapulces darbībā.

Daži, kas piedalījās Pilsoņu kongresa 2. sesijā - Dainis Ivāns, Jānis Peters, Ilga Kruituse, Juris Bojārs, Vaira Vīķe - Freiberga, Harijs Rudevics u.c.