# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kondensatoren og jævnstrømme
Hvis man forbinder kondensatorens to tilledninger med en jævnstrømskilde, vil strømkildens positive pol trække de frie elektroner ud af den ene plade, og fylde elektroner på den plade der er forbundet til kildens negative pol; der går altså en strøm i kredsløbet. Denne proces varer i praksis ganske kort; strømstyrken i kredsløbet falder eksponentielt mod noget nær nul.
Den plade der er tilsluttet den positive pol, har nu et underskud af frie elektroner, og får derved en positiv elektrisk ladning. Denne positive ladning udøver en elektrisk tiltrækningskraft på det overskud af frie elektroner, som den anden (nu negativt ladede) plade har modtaget fra strømkildens negative pol.

Afbryder man nu forbindelsen mellem kondensatoren og strømkilden, vil de elektriske kræfter holde de frie elektroner "fast" i den negativt ladede plade, og derfor ligger der over kondensatorens tilledninger en spændingsforskel meget nær ved strømkildens polspænding.

I kondensatorer med kapaciteter under ca. 1 mikrofarad (1 μF = 10⁻⁶ farad) "siver" denne opbevarede ladning dog hurtigt, bl.a på grund af en indre, elektrisk "utæthed" (kaldet tabsmodstand) i kondensatoren. Men en kondensator på et par tusinde mikrofarad og en lille lommelygte-pære kan man demonstrere den oplagrede elektriske energi ved at koble kondensatoren til pæren, og konstatere at denne lyser op et kort øjeblik: I løbet af det øjeblik "undslipper" elektronerne i den negativt ladede plade ud gennem pærens glødetråd og ind i den positivt ladede plade, og derved udligner forskellen i antallet af frie elektroner i de to plader. For en kort stund tjener kondensatoren altså som en strømkilde der trækker en jævnstrøm igennem pæren.

# data[].attributes.attachment_link.description
Hvis man forbinder kondensatorens to tilledninger med en jævnstrømskilde, vil strømkildens positive pol trække de frie elektroner ud af den ene plade, og fylde elektroner på den plade der er forbundet til kildens negative pol; der går altså en strøm i kredsløbet. Denne proces varer i praksis ganske kort; strømstyrken i kredsløbet falder eksponentielt mod noget nær nul.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kondensatoren er også et af de komponenter, der indgår i næsten alle elektriske kredsløb.

Kondensatoren er i stand til at holde på en ladning strøm og frigive den igen. Som et genopladeligt batteri, der oplades og aflades i lyntempo - blot kan kondensatoren ikke indeholde nær så meget energi som et batteri.

DiagramSymbolet for kondensatoren er:

Vi kan sammenligne kondensatoren med en beholder, der er monteret på et vandrør

Først når vandet har fyldt beholderen, vil det løbe videre gennem røret. Hvis vandstrømmen afbrydes i starten af røret, vil strømmen i den anden ende først stoppe, når den sidste dråbe er suget ud af beholderen.

Nøjagtig det samme gælder for kondensatoren - først når kondensatoren er fyldt op - løber strømmen videre i kredsen. Og hvis strømkilden afbrydes, vil der fortsætte med at løbe strem i kredsen indtil kondensatoren er tom igen.

En kondensator forkortes med bogstavet C fordi en kondensator hedder "capacitor" på engelsk. Værdien på en kondensator måles i microfarad, der forkortes μF eller nanofarad, der forkortes nF.

μF kan også skrives uF, når man ikke har det græske symbol ved hånden.

Ofte benyttes en type kondensator, der hedder en elektrolytkondensator, og her skal du være opmærksom på, at der er forskel på tilledningerne. Denne ene tilledning er mærket med et plus og den anden med et minus. Det er altså ikke lige gyldigt, hvordan kondensatoren vender i et kredsløb, og det er også angivet i diagrammet med nedenstående symboler, hvor det lille plus indikere, hvordan kondensatoren skal vende.

På kondensatoren findes forskellige måder, at markere plus- og minusbenene på. Typisk er plus-benet markeret med en indsnævring:

eller minus er markeret med en grå streg som her:

Typisk vil plus-benet også været lidt længere end minusbenet.

Elektrolytkondensatorenelektrolyt har typisk en værdi, der måles i microfarad (μF).

Ved andre kondensatorer er der ikke forskel på de to terminaler, og du kan vende dem, som du vil. De har et diagramsymboler, der sådan ud:

De vil typisk have værdier, der måles i nanofarad (nF) og værdien er enten påtrykt eller angivet med en farvekode i lighed med modstande.

Næste tutorial handler om dioden og kan findes her.

FORRIGE TUTORIAL OVERSIGT NÆSTE TUTORIAL

# data[].attributes.attachment_link.description
Kondensatoren er også et af de komponenter, der indgår i næsten alle elektriske kredsløb. Kondensatoren er i stand til at holde på en ladning strøm og frigive den igen. Som et genopladeligt batteri, der oplades og aflades i lyntempo - blot kan kondensatoren ikke indeholde nær så meget energi som et batteri.

# data[].attributes.body
Tændingsanlæg på fumlebræt