# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аудіокнига.UA

# data[].attributes.attachment_link.title
Ліна Костенко. Дума про братiв Неазов (Аудіокнига)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аудіокнига.UA

# data[].attributes.attachment_link.title
Л. Костенко. Берестечко (Аудіокнига)

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація книги "Є поети для епох"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аудіокнига.UA

# data[].attributes.attachment_link.title
Ліна Костенко. Маруся Чурай (Історичний роман у віршах)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
УКРАЇНА-РУСЬ ПОНАД УСЕ!

# data[].attributes.attachment_link.title
Ліна Костенко "Інкрустації"

# data[].attributes.attachment_link.title
Ліна Костенко. Вірші.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Рівненський міський будинок культури

# data[].attributes.attachment_link.title
Вечір творчості Ліни Костенко "І засміялась провесінь". МБК

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Жива легенда: якою ми побачили Ліну Костенко

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Радіо Максимум

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Біографія Ліни Костенко - приклад для українців. Усе своє життя геніальна поетеса та письменниця не боялася влади та відкрито говорила всю правду про неї як за часів КДБ, так і за президентсва Януковича. Зараз вона воліє мовчати, а з нами говорять її твори. Читайте цікаві факти про Ліну Костенко!
Ліна Костенко... Її біографія - не тільки must read для дітей, а й обов'язкова для прочитання кожному свідомому українцю. Своїм життям та творчістю геніальна письменниця заслужила титул сумління нашої нації. Вона не скорилася, коли радянська цензура заборонила друкувати її твори, вона не мовчала в складні для України часи.

Це цікаво: Крила - вірш Ліни Костенко, який має знати кожен українець

Утім, після виходу крайньої збірки поезій "Річка Геракліта" в 2011 році Ліна Костенко знову поринула в себе і відтоді не з'являлася на публіці. Зрештою, 19 березня письменниці виповнюється 89 років, тому здоров'я вже не те, щоб брати участь у заходах. Читайте про життя та творчість Ліни Костенко!

Біографія Ліни Костенко

Ліна Василівна Костенко народилася у сім'ї вчителі 19 березня 1930 року в м. Ржищеві на Київщині. Коли дівчинці було 6 років - родина перебралася до столиці, де Ліна закінчила школу. Ще будучи ученицею, вона почала відвідувати літературну студію при журналі "Дніпро", який редагував Андрій Малишко. Перші вірші Ліна Костенко випустила в 16 років.

Після закінчення середньої школи майбутня поетеса вступила в Київський педагогічний інститут, а після його завершення стала студенткою Московського літературному інституті імені О. М. Горького, який закінчила в 1956 році.

Одразу після завершення навчання Ліна Костенко видала свою дебютну збірку поезій "Проміння землі". Друга збірка "Вітрила" вийшла в 1958 році, за нею - збірка "Мандрівки серця" (1961 р.). Поетесі одразу вдалося завоювати любов та повагу українців, але не всім подобалася її творча діяльність. "Зоряний інтеграл" 1962 року заборонила до друку цензура, і відтоді ім'я Ліни Костенко зникло на 15 років. Увесь цей час поетеса писала "в шухляду" та стала однією з ключоваих фігур покоління українських шістдесятників.

За час вимушеного мовчання поетеса не сиділа склавши руки та створила свої найкращі твори: і "Берестечко", і "Маруся Чурай", і поезії, що згодом ввійшли до збірок "Над берегами вічної ріки" та "Неповторність". Повернутися до читачів Костенко змогли лише 1977 року: тоді опублікували збірку її віршів "Над берегами вічної ріки", а 1979-го - історичний роман у віршах "Маруся Чурай", який чекав свого виходу 6 років. За нього поетеса отримала Державну премію імені Тараса Шевченка.

Після книги італійською "Інкрустації" (1994) та "Берестачка" (1999) Ліна Костенко знову взяла паузу. На 10 років вона вже за власним бажанням зникла з публічного простору України. Вона відмовилася від звання Героя України, а до громадського життя на деякий час повернулася лише в період Помаранчевої революції.

А от літературне повернення Ліни Костенко відбулося 2010 року: письменниця видала свій перший прозовий твір "Записки українського самашедшого", що викликав великий ажіотаж. У січні 2011 року поетеса вирушила в тур-презентацію свого першого роману, але 9 лютого вона перервала свій тур через особисту образу.

Крайня книги Ліни Костенко з'явилася в лютому 2011 року - до поетичної збірки "Річка Геракліта" ввійшли раніше написані вірші та 50 нових поезій. Відтоді письменниця знову замовкла, хоча й зізнавалася, що практично написала роман-продовження "Записок" від імені жінки. Поки що невідомо, коли чекати нових творів письменниці.

Особисте життя Ліни Костенко

Про чоловіків Ліни Костенко відомо не так багато, як зрештою і про її життя загалом. Письменниця була двічі заміжньою. Перший шлюб з Єжи-Яном Пахльовським, що став батьком дочки Костенко письменниці Оксани Пахльовської, протривав недовго, бо вони не зійшлись характерами.

Далі Костенко мала стосунки з Аркадієм Добровольським, письменником і перекладачем, який пройшов сталінські табори. Тоді поетесі було 28, а йому - 48. Знову не склалося.

Другий шлюб Костенко взяла із директором кіностудії імені Довженка Василем Цвіркуновим. Разом вони прожили 25 років, аж до його смерті. Від цих стосунків Ліна Костенко народила сина Василя.

Про інші романи письменниці відомо ще менше. Подейкували, що в неї був закоханий Василь Симоненко, а от Дмитро Павличко не так давно зізнався, що досі береже коробку сірників, куплених кілька десятиліть тому, аби прикурити їй цигарку. "Ліна Костенко була екстравагантною й курила", - згадував Павличко.

Коротка біографія Костенко: хронологічна таблиця

Читайте скорочено про життя Ліни Костенко в хронологічній таблиці.

1930 - народилася Ліна Костенко.

1936 - переїхала до Києва;

1937-1941 рік - навчання в школі;

1951-1956 - здобуття вищої освіти в Київському педагогічному інституті, а потім у Московському літературному інституті імені Горького;

1957 рік - виходить перша збірка віршів Ліни Костенко під назвою "Проміння землі";

1958 рік- збірка віршів "Крила";

1961 - збірка "Мандрівки серця";

1963 - збірку віршів "Зоряний інтеграл", а також книгу "Княжа гора" знімають з верстки;

1965 - Костенко пише лист-протест проти постійних арештів української інтелігенції;

травень 1968 року - лист на захист В'ячеслава Чорновола у відповідь на наклеп про нього;

1973 рік - Ліна Костенко потрапляє в так званий чорний список інтелігентів;

1977 року - виходить перше після заборони зібрання творів Ліни Костенко "Над берегами вічної ріки";

1979 рік - опубліковано роман "Маруся Чурай";

2010 рік - поема "Либідь", загальний наклад якої склав 14000 примірників; перший роман Костенко "Записки українського самашедшого", який викликав небувалий ажіотаж;

2011 рік - поетичні збірки "Мадонна перехресть" і "Ріка Геракліта".

Цікаві факти про Ліну Костенко

1. У 1963 році вона спільно з Аркадієм Добровольським написала сценарій до фільму "Перевірте свої годинники". Стрічка розповідала про українських поетів, загиблих під час Другої світової війни. Фільм зняли 1964 року, але на екрани він так і не вийшов. Остаточний варіант "Хто повернеться - долюбить" був так змінений, що Костенко відмовилася від авторства сценарію.

2. Ліна Костенко вміє відмовляти не тільки колегам: вона відмовилася і від премії "Золотий письменник України", не пояснивши нічого жодним словом, і від звання Героя України, яке хотів їй вручити Ющенко, а фраза "Політичної біжутерії не ношу" стала мало не афоризмом.

3. У 2005 році Ліна Костенко взяла участь в експедиції до Чорнобильської зони. Письменниця активно працювала нарівні з усіма вченими, рятуючи предмети побуту і артефакти народної культури від знищення і забуття.

4. Дочка Ліни Костенко Оксана Пахльовська теж стала письменниця, вона живе з матір'ю у Києві. А от син поетеси працює програмістом у Штатах. Внучка ж Костенко Ярослава-Франческа Барб'єрі вивчає філософію у Римському університеті "Ля Сап'єнца", де її мама завідує кафедрою україністики.

5. Ліна Костенко має чимало регалій, хоча вони для неї нічого не значать. Вона - почесний доктор Чернівецького національного університету (2002); лауреат Державної премії ім. Т.Шевченка (1987, за роман "Маруся Чурай" і збірку "Неповторність"); лауреат Міжнародної літературно-мистецької премії ім. О. Теліги (2000). Також її було нагороджено Почесною відзнакою Президента України (1992) і Орденом князя Ярослава Мудрого V ступеня у березні 2000 року.

Читайте також: 10 наших улюблених віршів геніальної Ліни Костенко

Читай максимум цікавих новин у Viber

# data[].attributes.attachment_link.title
Ліна Костенко - біографія геніальної українки, яка стала сумлінням нації - Радіо Максимум

# data[].attributes.attachment_link.description
Біографія Ліни Костенко - приклад для українців. Усе своє життя геніальна поетеса та письменниця не боялася влади та відкрито говорила всю правду про неї як за часів КДБ, так і за президентсва Януковича. Зараз вона воліє мовчати, а з нами говорять її твори. Читайте цікаві факти про Ліну Костенко!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Лі́на Васи́лівна Косте́нко ( 19 березня 1930, Ржищів, Київська округа, Українська РСР, СРСР) - українська поетеса- шістдесятниця, письменниця (історичний роман, твори для дітей), дисидентка. Лауреатка Шевченківської премії ( 1987), Премії Антоновичів ( 1989), Ордену Почесного легіону ( 2022).

У 1967 році разом з Павлом Тичиною та Іваном Драчем номінована на Нобелівську премію з літератури.

У радянські часи брала активну участь у дисидентському русі, за що була надовго виключена з літературного процесу. Авторка поетичних збірок "Над берегами вічної ріки" ( 1977), "Неповторність" ( 1980), "Сад нетанучих скульптур" ( 1987), роману у віршах "Маруся Чурай" ( 1979, Шевченківська премія 1987), поеми "Берестечко" ( 1999, 2010). 2010 року опублікувала перший прозовий роман "Записки українського самашедшого", що став одним із лідерів продажу серед українських книжок 2011 року.

Почесний професор Києво-Могилянської академії, почесний доктор Львівського та Чернівецького університетів.

Відмовилася від звання Героя України. У сучасній українській традиції входить до переліку найвідоміших жінок давньої та сучасної України.

Народилася 19 березня 1930 року в місті Ржищеві у вчительській родині Василя Григоровича та Зінаїди Юхимівни Костенків.

1936 року родина переїхала з Ржищева до Києва. З 1937 до 1941 рр. навчалася у школі № 100, що містилася в робітничому селищі на Трухановому острові, де на той час жила родина. Школу спалили 1943 року разом з усім селищем. Цьому присвятила вірш "Я виросла у Київській Венеції".

Ліна Костенко, 1948 рік

Потім навчалась у середній школі № 123 на Куренівці. У 1945 році школу відвідав нарком освіти УРСР П. Г. Тичина, якому учениця подарувала свою рукописну збірку. Перший вірш Ліни було опубліковано у дитячій газеті "Зірка" ( 1946). По закінченню школи навчалася в Київському педагогічному інституті, а згодом - у Московському літературному інституті імені О. М. Горького, який закінчила 1956 року.

У шлюбі з інститутським однокурсником, польським письменником Єжи-Яном Пахльовським 18 вересня 1956 року народила доньку Оксану (українська письменниця та культуролог, професор, викладає українську в Римському університеті ла Сап'єнца). Вдруге одружилася з українським кінознавцем Василем Цвіркуновим, керівником Київської кіностудії імені Довженка в 1960-х. 28 травня 1969 року народила сина Василя ( програміст).

Ліна Костенко була однією з перших і найпримітніших у плеяді молодих українських поетів, що виступили на межі 1950-1960-х років. Період так званих шістдесятників створив новітні стилі в українській літературі, змусив творити щось нове, атипове, авангардне, але, як і завше, безжальне та максимально критичне щодо влади та тодішнього режиму.

Збірки віршів Костенко "Проміння землі" (1957) та "Вітрила" (1958) викликали інтерес аудиторії й критики, а збірка "Мандрівки серця" (1961) закріпила успіх й засвідчила творчу зрілість поетеси, поставивши її ім'я поміж визначних майстрів української поезії.

На початку 1960-х брала участь у літературних вечорах київського Клубу творчої молоді. Починаючи з 1961 року, її критикують за "аполітичність", знято з плану знімання фільм за сценарієм Костенко "Дорогою вітрів".

8 квітня 1963 року на ідеологічній нараді секретар ЦК КПУ з ідеології Андрія Скаба заявив: "Формалістичні викрутаси зі словом неминуче призводять до викривлення і затемнення ідейно-художнього змісту твору. А що справа саме така, свідчать деякі твори молодих поетів Миколи Вінграновського, Івана Драча, Л. Костенко". Це був сигнал до погрому покоління шістдесятників.

1963 - зняли з друку книжку віршів Костенко "Зоряний інтеґрал", книжку "Княжа гора" зняли з верстки.

У ці роки вірші Ліни Костенко публікували журнали в Чехословаччині, газети в Польщі, і лише зрідка - в Україні. Її вірші ходили в "самвидаві".

У 1965 році Костенко підписала лист-протест проти арештів української інтелігенції. Була присутня на суді над Михайлом Осадчим і Мирославою Зваричевською у Львові. Під час суду над братами Горинями кинула їм квіти. Разом з Іваном Драчем звернулася до редакції журналу "Жовтень" (нині "Дзвін") і до львівських письменників з пропозицією виступити на захист заарештованих. Письменники не зважилися на протест, але подали в суд клопотання з проханням передати на поруки Богдана Гориня як наймолодшого з арештованих. Ці зусилля не вплинули на перебіг судів, але мали величезне моральне значення.

У травні 1966 року в Спілці письменників України, де таврували "націоналістичних відщепенців", частина молоді влаштувала овацію Ліні Костенко, яка відстоювала свої позиції і захищала Івана Світличного, Опанаса Заливаху, Михайла Косіва і Богдана Гориня.

У 1968 написала листи на захист В'ячеслава Чорновола у відповідь на наклеп на нього в газеті "Літературна Україна". Після цього ім'я Ліни Костенко радянська преса довгі роки не згадувала. Мисткиня працювала "в шухляду".

1973 - потрапила до "чорних списків", складених секретарем ЦК КПУ з ідеології Валентином Маланчуком. Лише 1977 року, після відходу Маланчука, вийшла збірка віршів "Над берегами вічної ріки", а 1979-го, за спеціальною постановою Президії СПУ, - історичний роман у віршах "Маруся Чурай", що пролежав без руху 6 років. За нього поетеса 1987 року удостоєна Державної премії УРСР імені Тараса Шевченка.

Перу Костенко також належать збірки поезій "Неповторність" (1980) і "Сад нетанучих скульптур" (1987), збірка віршів для дітей "Бузиновий цар" (1987).

Поема "Берестечко" з ілюстраціями Георгія Якутовича, видана видавництвом "Либідь" (2010), мала загальний тираж 14 тис. примірників, а збірка "Гіацинтове сонце", впорядкована Ольгою Богомолець, розійшлася тиражем 5 тис. примірників. На додруковування додаткового тиражу, за словами директорки видавництва Олени Бойко, упорядниця згоди не дала.

2010 року вийшов перший роман Костенко - "Записки українського самашедшого". Твір викликав ажіотаж і тимчасовий дефіцит у книгарнях, що призвело до появи піратських передруків. Станом на червень 2011 року загальний офіційний наклад роману становив 80 тисяч.

У січні 2011 року Костенко вирушила в тур-презентацію першого роману. Презентації відбулися в Києві, Рівному та Харкові, усюди були аншлаги, проте не всі охочі змогли туди потрапити, оскільки вже не було місця у залах. Але 9 лютого письменниця перервала тур.

Каталізатором такого рішення письменниці стали провокативні інсинуації деяких львівських письменників, журналістів та діячів театру - написано в офіційній заяві видавництва "А-ба-ба-га-ла-ма-га"

Зустрічі Костенко з читачами Кривого Рогу та Острога були відкладені на невизначений термін, а львівські зустрічі - скасовані.

У лютому 2011 року вийшла поетична збірка Ліни Костенко "Річка Геракліта", куди ввійшли раніше написані вірші та 50 нових поезій, а через рік, у 2012 році, у видавництві "А-ба-ба-га-ла-ма-га" вийшла поетична збірка "Триста поезій. Вибране".

9 квітня 2012 року, у день народження Шарля Бодлера, відбулася презентація монографії про Ліну Костенко "Є поети для епох" авторства Івана Дзюби. Книга надрукована видавництвом "Либідь".

У липні 2018 року Ліна Костенко підтримала відкритий лист українських діячів культури до ув'язненого в Росії українського режисера Олега Сенцова.

Ліна Костенко на першій шпальті газети "Культура і життя".

У деяких містах України є вулиця Ліни Костенко.

Вірш-присвята поета Сергія Губерначука "Вічно сьогодні жива" (2008).

Твори Костенко перекладено англійською, польською, білоруською, естонською, ерзянською, італійською, німецькою, словацькою та французькою мовами. Зокрема, її вірші перекладали польською Флоріан Неуважний та Лешек Енгелькінг.

Сама ж поетеса перекладала чеську й польську поезію.

Письменниця-емігрантка Наталя Лівицька-Холодна захоплювалася творчістю Ліни Костенко та присвятила їй три вірші.

"Проміння землі" (1957)

"Вітрила" (1958)

"Мандрівки серця" (1961)

"Зоряний інтеграл" (1963, набір "розсипано")

"Княжа гора" (1972, збірка не вийшла через заборону з боку радянської цензури)

"Над берегами вічної ріки" (1977)

"Маруся Чурай" (1979, перевидання 1982, 1990)

"Неповторність" (1980)

"Сад нетанучих скульптур" (1987)

"Бузиновий цар" (1987) - для дітей

"Вибране" (1987)

"Інкрустації" (1994, видання італійською мовою, відзначене премією Петрарки)

"Берестечко" (Київ: Український письменник, 1999, перевидання 2007, 2010)

"Гуманітарна аура нації, або Дефект головного дзеркала", лекція в Києво-могилянській академії (Київ: Видавничий дім НаУКМА, 1999)

"Гіацинтове сонце" (Київ: Либідь, 2010, вибране)

"Записки українського самашедшого" (Київ: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2010)

"Річка Геракліта" (Київ: Либідь, 2011, вибране, а також нові вірші)

"Мадонна перехресть" (Київ: Либідь, 2011, нові, а також раніше не друковані поезії різних років)

"Триста поезій. Вибрані вірші" (Київ: А-ба-ба-га-ла-ма-га, 2012)

"Перевірте свої годинники" (1963, спільно з А. Добровольським) - про українських поетів, загиблих під час Другої світової війни. Фільм знятий 1964 року, але на екрани не вийшов. Він був так перероблений під назвою "Хто повернеться - долюбить", що Л. Костенко відмовилася від авторства.

29 січня 1981 року відбулася прем'єра вистави за "Марусею Чурай" у виконанні акторки Ніли Крюкової та бандуристки Галі Менкуш. У день прем'єри виставу перенесли з Української республіканської філармонії до клубу заводу "Арсенал". Народна артистка України Ніла Крюкова згадує:

Після концерту Ліна Костенко викликала у фоє директора філармонії Аркадія Лобанова: "Поверніться до світла. Хочу бачити: ви людина чи провокатор?" і заліпила йому три ляпаси: "За „Марусю", за Нілу і за себе!".

Театр "Post Scriptum" випустив три вистави за творами Ліни Костенко:

"Горохове плем'я", поетична вистава за поезіями Ліни Костенко та Олени Теліги;

"Циганська Муза", драматична поема, прем'єра вистави відбулася 15 березня 2010 року;

"Сніг у Флоренції", поетична драма, прем'єра відбулася 9 вересня 2018 року.

9 лютого 2018 року Київський національний академічний театр оперети дебютував із постановкою поетичної драми "Маруся Чурай", над якою працював колектив театру спільно з режисером-постановником Сергієм Павлюком. Ідея поставити "Марусю Чурай" задовго до прем'єри з'явилася у гендиректора і художнього керівника Національної оперети Богдана Струтинського, який свою творчу діяльність починав із постановки творів Ліни Костенко.

Czech National Authority Database

Тичина, Драч, Костенко... Кого номінували на Нобелівську премію з літератури 1967 року?. Видавництво Старого Лева (ua) .

10 найуспішніших книжок: Шантарам VS Самашедший. Українська правда: Життя. 14 вересня 2011. Архів оригіналу за 26 січня 2023.

Ліна Костенко [Архівовано 9 березня 2016 у Wayback Machine.], school-library.com.ua

Акторка Емма Томпсон продекламувала вірш Ліни Костенко "Крила". 19.03.2024, 23:03

Руденко В. "Твоїх очей магічна ніжність". Бібліотека Університету "Україна".

Костенко - жінка, яка вміє казати "ні"[недоступне посилання з липня 2019] - Повага, 22 січня 2016

19 березня Ліна Костенко відзначає свій ювілей [Архівовано 24 лютого 2014 у Wayback Machine.] // Радіо Свобода. - 2010. - 19 березня.

Людмила Яновська. Настав час не нидіти // Урядовий кур'єр, № 239, 21.12.2010[недоступне посилання з квітня 2019]

За що Ліна Костенко образилася на Львів?. BBC News. 11 лютого 2011. Архів оригіналу за 15 лютого 2011.

Ліна Костенко отримала найвищу нагороду Франції (фото)

"Вічно сьогодні жива" (збірка "Усім тобі завдячую, Любове..." Сергій Губерначук, 2018)

Ĺina Kostenko erźaks! Jutavtija (ерзянською) . Syreś Boläeń. Архів оригіналу за 20 листопада 2020.

"Поверніться до світла. Хочу бачити: ви людина чи провокатор?" [Архівовано 17 листопада 2017 у Wayback Machine.] 12 спогадів актриси Ніли Крюкової // gazeta.ua, Вівторок, 12 листопада 2013 15:34

Дмитро Дроздовський. "Поезія Ліни Костенко в часах перехідних і вічних, або післямова до круглого столу" // Дзеркало тижня, № 27 (555), 16.07.2005

Юрій Андрухович. Абсолютний слух // Дзеркало тижня, № 10 (538), 19.03.2005

Моя Ліна Костенко [Архівовано 5 березня 2010 у Wayback Machine.] // День, № 50, 19.03.2008

Дмитро Дроздовський. Камертон поезії Ліни Костенко [Архівовано 3 червня 2015 у Wayback Machine.] // Поетичні майстерні, 2006-03-18 21:31:05

Група Ліни Костенко в соціальній мережі Вконтакте

"Я вибрала... долю, а не вірші". Ліні Костенко - 75 // Ніна Банківська, Анатолій Яковець. Дзеркало тижня, № 10 (538), 19.03.2005

Володимир Панченко. Самотність на верхів'ях. Поезія Ліни Костенко в часи "відлиги" і "заморозків" [Архівовано 11 березня 2011 у Wayback Machine.] // День, № 133, 30.07.2004

# data[].attributes.attachment_link.title
Костенко Ліна Василівна - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Лі́на Васи́лівна Косте́нко ( 19 березня 1930, Ржищів, Київська округа, Українська РСР, СРСР) - українська поетеса- шістдесятниця, письменниця (історичний роман, твори для дітей), дисидентка. Лауреатка Шевченківської премії ( 1987), Премії Антоновичів ( 1989), Ордену Почесного легіону ( 2022). У 1967 році разом з Павлом Тичиною та Іваном Драчем номінована на Нобелівську премію з літератури.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ліна Костенко obozrevatel.com

Ліну Костенко називають поетом епохи. Її вірші та проза завжди викликали інтерес читача, а також і критику. При цьому поетеса стала визнаним майстром української поезії. Костенко також є лауреатом Шевченківської премії, премії імені Олени Теліги, премій Антоновичів та Петрарки, нагороджена відзнакою Президента України та орденом князя Ярослава Мудрого V ступеня. А ще вона -почесний професор Києво-Могилянської академії, почесний доктор Львівського та Чернівецького університетів.

Із нагоди дня народження Ліни Костенко редакція 5.UA зібрала для вас відео, де українські актори, телеведучі, музиканти зачитують вірші поетеси.

"Крила" у виконанні артиста Богдана Ступки

"Незнятий кадр незіграної ролі", ведучий Павло Костіцин

"Не знаю, чи побачу Вас, чи ні...", актор Олексій Богданович

"Світлий сонет", співачка Ніна Матвієнко

"Напитись голосу твого...", актриса Ольга Сумська

"Мати", поліцейські Києва

"Вечірнє сонце, дякую за день!", актор і міністр культури України Євген Нищук

Крім того, навіть білоруський гурт BRUTTO написав пісню на вірш Ліни Костенко
Дивіться також фотогалерею за темою:
Дві години без перерви: фоторепортаж з концерту "Піккардійської терції" у Києві на честь 25-річного ювілею

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ліна костенко

# data[].attributes.attachment_link.title
День народження Ліни Костенко: вірші поетеси у виконанні українських артистів - відео

# data[].attributes.attachment_link.description
Ліну Костенко називають поетом епохи. Її вірші та проза завжди викликали інтерес читача, а також і критику. При цьому поетеса стала визнаним майстром української поезії. Костенко також є лауреатом Шевченківської премії, премії імені Олени Теліги, премій Антоновичів та Петрарки, нагороджена відзнакою Президента України та орденом князя Ярослава Мудрого V ступеня.

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок від Ліни Костенко на якому варто побувати: документальна хроніка | #Кендзьор

# data[].attributes.headline
Ліни Костенко «Мадонна перехресть».

# data[].attributes.subject
Ліни Костенко «Мадонна перехресть».

# data[].attributes.attachment_link.title
Просто слухай. Ліна Костенко, "Мадонна перехресть" (вибрані вірші)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Письменниця, що мріяла стати льотчицею: 5 цікавих фактів про Ліну Костенко