# data[].attributes.headline
Про затвердження Положення про порядок здійснення інноваційної освітньої діяльності

# data[].attributes.subject
Про затвердження Положення про порядок здійснення інноваційної освітньої діяльності

# data[].attributes.headline
Про затвердження Положення про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти

# data[].attributes.subject
Про затвердження Положення про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Законодавство України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
НАКАЗ

30.12.2014 № 1547

Про затвердження Положення про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти

Відповідно до статті 34 Закону України "Про загальну середню освіту", постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 778 "Про затвердження Положення про загальноосвітній навчальний заклад" НАКАЗУЮ:

1. Затвердити Положення про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти, що додається.

2. Визнати таким, що втратив чинність, наказ Міністерства освіти і науки України від 18 лютого 2008 року № 94 "Про затвердження Положення про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 лютого 2008 року за № 151/14842.

3. Управлінню зв'язків з громадськістю та забезпечення діяльності Міністра (патронатна служба) (Загоруйко Ю.А.) зробити відмітку у справах архіву.

4. Департаменту загальної середньої та дошкільної освіти (Кононенко Ю.Г.) забезпечити державну реєстрацію цього наказу в Міністерстві юстиції України в установленому законодавством порядку.

5. Контроль за виконанням цього наказу покласти на заступника Міністра Полянського П.Б.

6. Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування.

ПОЛОЖЕННЯ
про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти

I. Загальні положення

1. Цим Положенням визначається порядок проведення державної підсумкової атестації учнів (вихованців) загальноосвітніх навчальних закладів I, II, III ступенів та професійно-технічних навчальних закладів, що проводиться відповідно до статті 34 Закону України "Про загальну середню освіту".

2. Державна підсумкова атестація учнів (вихованців) (далі - атестація) - це форма контролю відповідності освітнього рівня випускників загальноосвітніх навчальних закладів I, II, III ступенів та професійно-технічних навчальних закладів, що надають повну загальну середню освіту, державним вимогам.

3. Атестація включається у структуру навчального року.

4. Контроль за дотриманням вимог до організації та проведення атестації навчальними закладами покладається на місцеві органи управління освітою.

II. Проведення атестації

1. Атестація проводиться з навчальних предметів, перелік яких щороку визначається і затверджується Міністерством освіти і науки України.

Обов'язковою є атестація з української мови.

Учні (вихованці) початкової (4 клас) та основної (9 клас) школи загальноосвітніх навчальних закладів (класів, груп) з навчанням мовами національних меншин, які прибули з-за кордону і почали вивчати українську мову в поточному навчальному році, замість атестації з цього предмета можуть за заявою батьків (одного із батьків) або їх законних представників та за рішенням педагогічної ради проходити атестацію з мови навчання.

2. Атестація у навчальних закладах проводиться у письмовій формі. Завдання для проведення атестації укладаються навчальними закладами відповідно до орієнтовних вимог до змісту атестаційних завдань, затверджених Міністерством освіти і науки України.

3. Атестація може проводитися у формі зовнішнього незалежного оцінювання. У такому випадку порядок її проведення визначається порядком проведення зовнішнього незалежного оцінювання та моніторингу якості освіти, який встановлюється Кабінетом Міністрів України.

4. Результати атестації оцінюються за 12-бальною шкалою відповідно до Критеріїв оцінювання навчальних досягнень учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти, затверджених наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 13 квітня 2011 року № 329, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 травня 2011 року за № 566/19304, та Орієнтовних вимог до оцінювання навчальних досягнень учнів у системі загальної середньої освіти з предметів інваріантної складової навчального плану, наведених у додатках 1-12 до наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 30 серпня 2011 року № 996.

5. Оцінки за атестацію заносяться до Протоколу державної підсумкової атестації за формою, наведеною у додатку до цього Положення, та відповідної шкільної документації (класного журналу, особової справи учня (вихованця), книги обліку і видачі документів про здобуття відповідного рівня освіти); виставляються: у табель навчальних досягнень (після закінчення початкової школи); додаток до свідоцтва про базову загальну середню освіту (далі - додаток до свідоцтва); додаток до атестата про повну загальну середню освіту (далі - додаток до атестата), форма яких затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 1997 року № 1260 "Про документи про освіту та вчені звання".

6. Результати атестації не враховуються при виставленні річних оцінок з предметів, з яких учень (вихованець) проходить атестацію.

7. Учням (вихованцям) вечірніх загальноосвітніх навчальних закладів надається право пройти атестацію з усіх предметів, визначених Міністерством освіти і науки України, за місцем навчання.

Учням (вихованцям) вечірніх загальноосвітніх навчальних закладів за їх бажанням як атестація можуть бути зараховані результати зовнішнього незалежного оцінювання з тих предметів, атестація з яких проводиться у формі зовнішнього незалежного оцінювання.

8. Учням (вихованцям) загальноосвітнього навчального закладу I-III ступенів "Міжнародна українська школа" надається право пройти атестацію на територіях країн їх перебування.

9. Учні (вихованці), які хворіли під час проведення атестації, надають медичну довідку, на підставі якої рішенням педагогічної ради загальноосвітнього навчального закладу та відповідним наказом керівника навчального закладу їм надається право пройти атестацію в інші строки.

10. Учням (вихованцям), які не з'явилися для проходження атестації через поважні причини (смерть членів сім'ї чи близьких родичів, надзвичайні ситуації природного та техногенного походження, інші обставини, які об'єктивно унеможливлюють з'явлення на атестацію і підтверджуються відповідними документами), рішенням педагогічної ради загальноосвітнього навчального закладу та відповідним наказом керівника навчального закладу надається право пройти атестацію в інші строки.

11. Учням (вихованцям), які тимчасово навчалися за кордоном і повернулися в Україну після проведення атестації, рішенням педагогічної ради загальноосвітнього навчального закладу та відповідним наказом керівника навчального закладу надається право пройти атестацію в інші строки.

12. У випадку проведення атестації у формі зовнішнього незалежного оцінювання учням (вихованцям), які не пройшли атестацію під час основної сесії згідно з пунктами 9, 10, 11 цього розділу, надається право пройти атестацію під час додаткової сесії зовнішнього незалежного оцінювання.

13. В окремих випадках (призов на військову службу, виїзд на постійне місце проживання за кордон) дозволяється проводити атестацію достроково.

Рішення про проведення і про строки дострокової атестації приймається педагогічною радою навчального закладу на підставі письмової заяви батьків (одного із батьків) або їх законних представників, учнів (вихованців) (у разі досягнення повноліття) та підтвердних документів і затверджується наказом керівника навчального закладу.

14. Учні (вихованці), які проживають на тимчасово окупованій території України та на території проведення антитерористичної операції, проходять атестацію у загальноосвітньому навчальному закладі I-III ступенів "Міжнародна українська школа" або іншому навчальному закладі системи загальної середньої освіти України, що розташований на території, підконтрольній українській владі.

III. Державні атестаційні комісії

1. Державні атестаційні комісії (далі - комісії) створюються в навчальних закладах за погодженням з місцевими органами управління освітою не пізніше ніж за два тижні до початку атестації:

за освітній рівень початкової загальної середньої освіти - у складі: голова (керівник навчального закладу або його заступник) та вчитель, який викладає в цьому класі;

за освітній рівень базової, повної загальної середньої освіти - у складі: голова (керівник навчального закладу або його заступник) та члени комісії: учитель, який викладає предмет у цьому класі, та вчитель цього самого циклу предметів.

2. Голови та члени комісій є відповідальними за дотримання порядку проведення атестації та об'єктивність її оцінювання.

3. Головою комісії не може бути керівник навчального закладу (його заступник), який викладає у певному класі предмет, з якого проводиться атестація.

4. За наявності паралельних класів (груп) у навчальному закладі може бути створено декілька комісій з одного предмета.

5. Протоколи засідань комісій про результати атестації та матеріали атестації зберігаються в загальноосвітньому навчальному закладі три роки.

6. Під час проведення атестації, крім членів комісії, можуть бути присутніми особи, уповноважені місцевими органами управління освітою, та представники батьківського комітету (ради) загальноосвітнього навчального закладу. Для цього представникам батьківського комітету (ради) загальноосвітнього навчального закладу необхідно звернутись з письмовою заявою до керівника навчального закладу не менше як за три дні до початку атестації, за розглядом якої видається відповідний наказ керівника навчального закладу.

Під час проведення атестації в одному приміщенні (аудиторії) не можуть бути присутніми більше однієї особи, уповноваженої місцевими органами управління освітою, і більше двох представників батьківського комітету (ради) загальноосвітнього навчального закладу.

Особи, присутні під час проведення атестації, повідомляють керівника навчального закладу та відповідні органи управління освітою про випадки порушення порядку її проведення й у разі необхідності вносять свої зауваження та пропозиції до протоколу.

7. Втручання у проведення атестації та у визначення її результатів особами, які не є членами комісії, не допускається.

IV. Атестація екстернів

1. Екстерни допускаються до атестації:

за курс початкової загальної освіти;

за курс базової загальної середньої освіти, якщо мають документ про відповідний рівень освіти;

за курс повної загальної середньої освіти, якщо мають свідоцтво про базову загальну середню освіту.

2. Атестацію екстерном за освітній рівень відповідно початкової, базової та повної загальної середньої освіти мають можливість пройти особи, які зараховані на екстернатну форму навчання.

3. Громадяни України, які навчалися й отримали документ про відповідний рівень загальної середньої освіти за кордоном, для отримання документа державного зразка про базову або повну загальну середню освіту проходять атестацію екстерном.

За наявності міжнародних договорів України про взаємне визнання та еквівалентність документів про освіту атестація екстерна не здійснюється, крім випадків, коли на атестації наполягає екстерн.

4. Громадяни України, які навчалися й отримали документ про здобуття ними відповідної середньої освіти за кордоном, можуть на підставі письмової заяви на ім'я керівника навчального закладу та за згодою відповідного органу управління освіти одночасно пройти атестацію екстерном за курс базової та повної загальної середньої освіти.

5. Громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території України та на території проведення антитерористичної операції, надається право пройти атестацію екстерном у навчальному закладі системи загальної середньої освіти України, розташованому на території, підконтрольній українській владі.

V. Звільнення від атестації

1. Від проходження атестації звільняються:

1.1. Учні (вихованці) загальноосвітніх санаторних шкіл (шкіл-інтернатів) для дітей, які потребують тривалого лікування, у період їх перебування в цих закладах; спеціальних загальноосвітніх шкіл (шкіл-інтернатів); навчально-реабілітаційних центрів; спеціальних та інклюзивних класів загальноосвітніх шкіл та учні, які навчаються за індивідуальною, дистанційною формами (глухі, зі зниженим слухом, сліпі, зі зниженим зором, з порушеннями опорно-рухового апарату, тяжкими порушеннями мовлення, затримкою психічного розвитку, розумовою відсталістю).

Такі учні (вихованці) можуть проходити атестацію за заявою батьків (одного із батьків) або їх законних представників.

1.2. Учні (вихованці) за наявності захворювань, наведених у Переліку захворювань, що можуть бути підставою для звільнення учнів (вихованців) загальноосвітніх навчальних закладів від проходження державної підсумкової атестації за станом здоров'я, наведеному у додатку до Інструкції про звільнення від проходження державної підсумкової атестації учнів (вихованців) загальноосвітніх навчальних закладів за станом здоров'я, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, Міністерства охорони здоров'я України від 01 лютого 2013 року № 72/78, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2013 року за № 288/22820.

Таким учням (вихованцям) необхідно подати за місцем навчання такі документи:

заяву батьків (одного із батьків) або їх законних представників;

висновок лікарсько-консультативної комісії, закладу охорони здоров'я за місцем спостереження дитини.

1.3. Учні (вихованці), які перебувають у соціальних відпустках відповідно до статей 17, 18-1 Закону України "Про відпустки".

Таким учням (вихованцям) необхідно додатково подати за місцем навчання такі документи:

довідку, видану жіночою консультацією для жінок, які перебувають у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами;

заяву учнів (вихованців) (у разі досягнення повноліття), які перебувають у відпустці для догляду за дитиною.

1.4. Учні (вихованці) випускних класів, які беруть участь у спортивних змаганнях, конкурсах, виставках, що мають статус міжнародних відповідно до законодавства України і відбуваються під час проведення атестації.

1.5. Учні (вихованці), які проживають у зонах стихійного лиха, інших надзвичайних станів, що ускладнюють проведення атестації, за рішеннями Міністерства освіти і науки України або місцевих органів управління освітою.

2. Учням (вихованцям), звільненим від атестації відповідно до пункту 1 цього розділу, у табель навчальних досягнень (після закінчення початкової школи), додаток до свідоцтва, додаток до атестата за атестацію робиться запис: "звільнений(а)".

3. Учасники тренувальних зборів з підготовки до олімпіад, турнірів, змагань, конкурсів, що мають статус міжнародних відповідно до законодавства України і відбуваються під час проведення атестації, звільняються від атестації.

У додаток до свідоцтва, додаток до атестата виставляється оцінка за атестацію 12 балів з того предмета, з якого учні (вихованці) брали участь у тренувальних зборах (за винятком предметів, атестація з яких проводиться у формі зовнішнього незалежного оцінювання), з інших предметів виставляються оцінки за атестацію за результатами річного оцінювання.

4. Учасники міжнародних предметних олімпіад та фінальних етапів турнірів, конкурсів, які мають статус міжнародних відповідно до законодавства України, та учасники IV етапів Всеукраїнських учнівських олімпіад звільняються від атестації з предметів, з яких вони стали переможцями у відповідних випускних класах (за винятком предметів, атестація з яких проводиться у формі зовнішнього незалежного оцінювання).

У додаток до свідоцтва, додаток до атестата з таких предметів виставляється оцінка за атестацію 12 балів.

5. Учасники III етапів Всеукраїнських конкурсів-захистів науково-дослідницьких робіт Малої академії наук (у відповідних випускних класах) звільняються від атестації з предметів, які є базовими для оцінювання навчальних досягнень учнів під час конкурсу (за винятком предметів, атестація з яких проводиться у формі зовнішнього незалежного оцінювання).

У додаток до свідоцтва, додаток до атестата з таких предметів виставляється оцінка за атестацію 12 балів.

6. Учні (вихованці) навчальних закладів системи загальної середньої освіти, які у поточному навчальному році отримали сертифікат (диплом) міжнародного мовного іспиту з іноземної мови рівня B-1 для загальноосвітніх навчальних закладів та рівня B-2 для спеціалізованих шкіл з поглибленим вивченням іноземних мов, звільняються від атестації з цих предметів. Результати зазначених іспитів зараховуються як результати атестації. Перелік міжнародних мовних іспитів щороку визначається Міністерством освіти і науки України. У додаток до атестата з цих предметів виставляється оцінка за атестацію 12 балів.

7. Підставою для звільнення від проходження атестації є рішення педагогічної ради навчального закладу, на основі якого видається наказ керівника навчального закладу.

VI. Апеляційні комісії. Подання та розгляд апеляцій

1. Апеляційні комісії створюються у відповідних місцевих органах управління освітою з кожного предмета, з якого атестація проводиться у навчальних закладах.

Чисельність і склад апеляційних комісій затверджуються наказом керівника відповідного органу управління освітою.

Повторна атестація апеляційними комісіями не проводиться.

2. Для оскарження процедури проведення та результатів атестації до районної (міської) апеляційної комісії подається апеляційна заява протягом трьох робочих днів після оголошення результатів атестації.

3. Апеляційну заяву подають учні (вихованці) (у разі досягнення повноліття), їх батьки (один із батьків) або їх законні представники.

4. Розгляд апеляційних заяв здійснюється апеляційними комісіями у триденний строк із дати надходження апеляційної заяви.

5. Апеляційна комісія за наслідками розгляду апеляційних заяв може прийняти такі рішення:

відмовити в задоволенні апеляційної заяви через недостатність підстав (порушення процедури проведення та оцінювання) для зміни результату;

задовольнити апеляційну заяву.

У разі задоволення апеляційної заяви апеляційною комісією приймається рішення щодо зміни оцінки за атестацію.

Результати розгляду апеляційної заяви оформлюються протоколом засідання апеляційної комісії, на підставі якого видається наказ місцевого органу управління освітою.

6. Рішення районної (міської) апеляційної комісії є остаточним.

Ю.Г. Кононенко

ПРОТОКОЛ
державної підсумкової атестації

# data[].attributes.attachment_link.title
Прозатвердження Положення про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти

# data[].attributes.attachment_link.description
НАКАЗ 30.12.2014 № 1547 Про затвердження Положення про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти Відповідно до статті 34 Закону України "Про загальну середню освіту", постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 778 "Про затвердження Положення про загальноосвітній навчальний заклад" НАКАЗУЮ: 1.

# data[].attributes.headline
Про затвердження переліку кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників та порядку їх присвоєння

# data[].attributes.subject
Про затвердження переліку кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників та порядку їх присвоєння

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Законодавство України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Про затвердження переліку кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників та порядку їх присвоєння

Відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про освіту" та частини восьмої статті 55 Закону України "Про вищу освіту" Кабінет Міністрів України постановляє:

1. Затвердити такі, що додаються:

перелік кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників;

Порядок присвоєння кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників.

2. Визнати такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2003 р. № 632 "Про реалізацію статті 54 Закону України "Про освіту" та статті 48 Закону України "Про вищу освіту" (Офіційний вісник України, 2003 p., № 18-19, ст. 845).

Прем'єр-міністр України

А.ЯЦЕНЮК

Інд. 73

ПЕРЕЛІК
кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників

Кваліфікаційні категорії

Спеціаліст вищої категорії

Спеціаліст першої категорії

Спеціаліст другої категорії

Спеціаліст

Педагогічні звання

Викладач-методист

Учитель-методист

Вихователь-методист

Педагог-організатор-методист

Практичний психолог - методист

Керівник гуртка - методист

Старший вожатий - методист

Старший викладач

Старший учитель

Старший вихователь

Майстер виробничого навчання I категорії

Майстер виробничого навчання II категорії

ПОРЯДОК
присвоєння кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників

1. Цей Порядок регулює питання присвоєння кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників.

2. Кваліфікаційні категорії "спеціаліст", "спеціаліст другої категорії", "спеціаліст першої категорії", "спеціаліст вищої категорії" присвоюються педагогічним працівникам з освітнім ступенем магістра, які займають такі посади:

вчитель;

викладач;

вихователь;

соціальний педагог по роботі з дітьми-інвалідами; соціальний педагог;

логопед закладу охорони здоров'я та соціального забезпечення; завідувач логопедичного пункту;

методист;

педагог-організатор;

практичний психолог;

концертмейстер;

художній керівник;

вихователь-методист;

музичний керівник;

інструктор з фізкультури, інструктор з праці, інструктор слухового кабінету.

3. Педагогічним працівникам присвоюються такі педагогічні звання:

викладач-методист - викладачам усіх спеціальностей; педагогам професійного навчання;

учитель-методист - учителям усіх спеціальностей;

вихователь-методист - вихователям; музичним керівникам, інструкторам з фізкультури;

педагог-організатор-методист - педагогам-організаторам;

практичний психолог - методист - практичним психологам;

керівник гуртка - методист - керівникам гуртків, секцій, студій, інших форм гурткової роботи;

старший вожатий - методист - старшим вожатим;

старший викладач - викладачам усіх спеціальностей;

старший учитель - учителям усіх спеціальностей;

старший вихователь - вихователям-методистам;

майстер виробничого навчання I (II) категорії - майстрам виробничого навчання.

4. Кваліфікаційні категорії "спеціаліст", "спеціаліст другої категорії", "спеціаліст першої категорії" присвоюються атестаційною комісією навчальних закладів незалежно від підпорядкування, типу і форми власності, навчально-методичних (науково-методичних) установ і закладів післядипломної освіти, спеціальних установ для дітей, а також закладів охорони здоров'я, культури, соціального захисту, інших закладів та установ, у штаті яких є педагогічні працівники.

Кваліфікаційна категорія "спеціаліст вищої категорії" та педагогічні звання присвоюються атестаційною комісією відповідного органу управління освітою.

5. Кваліфікаційна категорія присвоюється у разі призначення на посаду педагогічного працівника, на якій передбачено її присвоєння:

особі з освітнім ступенем магістра, яка вперше призначається на таку посаду, - "спеціаліст";

особі, яка має науковий ступінь, - "спеціаліст вищої категорії".

6. Кваліфікаційні категорії і педагогічні звання присвоюються педагогічним працівникам за результатами атестації, що проводиться у порядку, встановленому МОН.

# data[].attributes.attachment_link.title
Про затвердження переліку кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників та порядку їх присвоєння

# data[].attributes.attachment_link.description
Про затвердження переліку кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників та порядку їх присвоєння Відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про освіту" та частини восьмої статті 55 Закону України "Про вищу освіту" Кабінет Міністрів України постановляє: 1. Затвердити такі, що додаються: перелік кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників; Порядок присвоєння кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників.

# data[].attributes.headline
НАВЧАЛЬНІ ПРОГРАМИ, ПІДРУЧНИКИ ТА НАВЧАЛЬНО-МЕТОДИЧНІ ПОСІБНИКИ, РЕКОМЕНДОВАНІ МОН

# data[].attributes.subject
НАВЧАЛЬНІ ПРОГРАМИ, ПІДРУЧНИКИ ТА НАВЧАЛЬНО-МЕТОДИЧНІ ПОСІБНИКИ, РЕКОМЕНДОВАНІ МОН

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Інститут модернізації змісту освіти

# data[].attributes.attachment_link.description
2023/2024 навчальний рік Перелік навчальної літератури, програм, рекомендованої МОН України для використання у закладах дошкільної освіти Перелік навчальних програм, підручників та навчально-методичних посібників, рекомендованих МОН України для використання у початкових класах закладів загальної середньої освіти з навчанням українською мовою Перелік навчальних програм, підручників та навчально-методичних посібників, рекомендованих МОН України для використання в 5-11 класах закладів...

# data[].attributes.headline
Про затвердження Концепції профільного навчання у старшій школі Наказ МОН № 1456 від 21.10.13 року

# data[].attributes.subject
Про затвердження Концепції профільного навчання у старшій школі Наказ МОН № 1456 від 21.10.13 року

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ

НАКАЗ

№ 1456 від 21 жовтня 2013 року
Про затвердження Концепції
профільного навчання у старшій школі
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1392 "Про затвердження Державного стандарту базової і повної загальної середньої освіти", рішення колегії Міністерства освіти і науки від 27 серпня 2013 року протокол № 4/1-2 та з метою модернізації змісту загальної середньої освіти наказую:

1. Затвердити Концепцію профільного навчання у старшій школі, що додається.

2. Структурним підрозділам Міністерства освіти і науки, Міністерству освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, управлінням (департаментам) освіти і науки обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій забезпечити необхідні умови для реалізації завдань, визначених Концепцією профільного навчання у старшій школі.

3. Контроль за виконанням наказу залишаю за собою.

Міністр Д.В. Табачник

Концепція профільного навчання в старшій школі
І. ВСТУП
1.1. Ця Концепція визначає методологію, організаційно-педагогічні умови та окреслює механізми реалізації профільного навчання у старшій школі.

Профільне навчання є одним із ключових напрямів модернізації та удосконалення системи освіти нашої держави й передбачає реальне й планомірне оновлення школи старшого ступеня і має найбільшою мірою враховувати інтереси, нахили і здібності, можливості кожного учня, у тому числі з особливими освітніми потребами, у контексті соціального та професійного самовизначення і відповідності вимогам сучасного ринку праці. Такий підхід до організації освіти старшокласників не лише найповніше реалізує принцип особистісно орієнтованого навчання, а й дає змогу створити найоптимальніші умови для їхнього професійного самовизначення та подальшої самореалізації.

1.2. Документи, на яких базується Концепція

Профільне навчання запроваджується та унормовується наступними документами:

1.3. Коротка характеристика вітчизняного і зарубіжного досвіду організації профільного навчання.

Досвід профільного навчання в Україні охоплює такі його віхи:

професійно зорієнтоване навчання (XIX - на поч. XX ст.) у класичних гімназіях, які готували для вступу до університетів; у реальних училищах, де готували для навчання у технічних інститутах; у різноманітних професійних школах: середніх (технічних, медичних, педагогічних, комерційних, мистецьких, духовних, сільськогосподарських), початкових (ремісничих і промислово-технічних, сільськогосподарських, педагогічних, духовних, торгово-промислових, медичних, мистецьких);

починаючи з 20-х років ХХ ст. підготовка до майбутньої трудової діяльності здійснювалася професійними школами різних типів (індустріально-технічні, сільськогосподарські, соціально-економічні, медичні, мистецькі, ремісничо-промислові, будівельні, транспортні), де після закінчення семирічної трудової школи учні навчалися протягом 3-4-х років;

з другої половини 1930-х років профільне навчання реалізовувалося школами фабрично-заводського учнівства та школами сільської молоді для підлітків (термін навчання - 2-4 роки), однак ці заклади виявилися тупиковим напрямом;

після прийняття Закону "Про зміцнення зв'язку школи з життям та про дальший розвиток системи народної освіти в СРСР" (1958) запровадили навчання обдарованих дітей у спеціалізованих школах з поглибленим вивченням окремих предметів (фізики,математики, музики, художньої творчості, іноземних мов та ін.), створили систему професійно-технічної освіти, було розгорнуто трудове і професійне навчання у навчально-виробничих комбінатах (60-80-ті роки ХХ ст.). У цей період у школах започаткували роботу класи з поглибленим вивченням окремих предметів, було введено факультативи;

новим етапом стала організація наприкінці 1980-х - у 1990-х роках поглибленого вивчення окремих предметів у нових типах освітніх закладів (гімназіях, ліцеях, колежах), що орієнтували на подальше навчання у ВНЗ.

Як свідчить досвід, найбільш вдалою є модель організації профільного навчання, за якої загальноосвітній навчальний заклад має партнерські стосунки з професійно-технічним або вищим навчальним закладом, чи, навіть, входить до його структури.
Профілізація старшої школи в Україні відповідає загальному контексту розвитку старшої школи в зарубіжжі, яка в країнах світу є профільною. Кількість профілів/напрямів диференціації може варіюватися від 3 (Німеччина, Франція) до 17 (Швеція). Тривалість профільного навчання у середньому становить 2-4 роки.

Існує два базових підходи до організації профільного навчання в зарубіжжі: профілізація в межах єдиної установи, або - в межах окремих типів навчальних закладів (академічних, технічних, професійних тощо).

Незалежно від національної специфіки, в усіх країнах профільне навчання базується на визначенні переліку навчальних предметів чи освітніх галузей, змісту, вмінь і навичок/компетентностей, необхідних для підготовки молоді до дорослого життя. Узагальнений варіант є комбінацією таких складових:

загальноосвітні, обов'язкові для вивчення усіма учнями предмети/освітні галузі, до переліку яких найчастіше входять державна мова (мови), математика, предмети гуманітарного циклу (історія, суспільствознавство, громадянознавство), фізична культура (іноді з інтеграцією освіти про здоровий спосіб життя), ІКТ, природознавство (інтегрований предмет з елементами фізики, хімії, біології), мистецтвознавство (основи мистецтва, музики, танцю, драми) та іноземна мова. Зокрема, у Швеції загальноосвітня складова включає 8 обов'язкових навчальних предметів/освітніх галузей, на навчання яких відводиться приблизно третина всього навчального часу;

профільні предмети, які відповідають обраному профілю/напряму навчання. Профільний предмет залишається головним компонентом змісту освіти на цьому рівні, передбачаючи поглиблене навчання предметів обраного профілю;

предмети за вибором (загальноосвітні чи профільно-базовані), які надають учням можливість удосконалювати знання з обраної галузі шляхом вивчення поглиблених модулів з фаху або споріднених з ним. Можливим є вибір протилежних до профілю дисциплін або дисциплін загального характеру;

міжпредметні галузі/теми/курси, орієнтовані на формування ключових компетентностей. Це - уміння вчитися, використовувати ІКТ, критично мислити, приймати рішення та розв'язувати проблеми; здобувати нові знання протягом життя; працювати в команді;

релігійна/моральна освіта (за бажанням учнів та їхніх батьків);

предмети/курси практичного спрямування, що передбачають, у тому числі, волонтерську роботу у громаді.

Підходи до формування індивідуального навчального плану учня варіюються від варіанту жорстко фіксованого переліку обов'язкових навчальних предметів/курсів (Франція) до надання можливості учневі обирати з пропонованого переліку навчальних предметів/курсів (США).

В умовах неможливості та недоцільності механічного запозичення зарубіжних практик функціонування профільної школи важливим для України є кореляція розвитку національної освіти зі світовими тенденціями організації профільного навчання, що відкриває нові перспективи інтеграції в освітній та професійний простори зарубіжної спільноти. Цінним для України є такі ключові тенденції, як: інтенсифікація індивідуалізації навчання, мінімізація кількості обов'язкових предметів у порівнянні з базовою освітою, оптимізація тривалості навчання та кількості профілів відповідно до потреб економіки та національних особливостей системи освіти, запровадження компонентного формату змісту освіти, диверсифікація організаційних форм, які охоплюють варіанти, починаючи від окремого навчального закладу, до профілів/курсів у межах однієї установи.
IІ. СУТНІСТЬ, МЕТА І ПРИНЦИПИ ОРГАНІЗАЦІЇ ПРОФІЛЬНОГО НАВЧАННЯ
2.1. У цій Концепції терміни вживаються у таких значеннях:

Профільне навчання - вид диференціації й індивідуалізації навчання, що дає змогу за рахунок змін у структурі, змісті й організації освітнього процесу повніше враховувати інтереси, нахили і здібності учнів, їх можливості, створювати умови для навчання старшокласників відповідно до їхніх освітніх і професійних інтересів і намірів щодо соціального і професійного самовизначення.

Мета профільного навчання - забезпечення умов для якісної освіти старшокласників у відповідності з їхніми індивідуальними нахилами, можливостями, здібностями і потребами, забезпечення професійної орієнтації учнів на майбутню діяльність, яка користується попитом на ринку праці, встановлення наступності між загальною середньою і професійною освітою, забезпечення можливостей постійного духовного самовдосконалення особистості, формування інтелектуального та культурного потенціалу як найвищої цінності нації.

Профільна школа є інституційною формою реалізації цієї мети.
Основні завдання профільного навчання

створення умов для врахування й розвитку навчально-пізнавальних і професійних інтересів, нахилів, здібностей і потреб учнів старшої школи в процесі їхньої загальноосвітньої підготовки;

забезпечення наступності між загальною середньою та професійною освітою, можливості отримати професію;

сприяння професійній орієнтації і самовизначенню старшокласників, соціалізації учнів незалежно від місця проживання, стану здоров'я тощо;

здійснення психолого-педагогічної діагностики щодо визначення готовності до прийняття самостійних рішень, пов'язаних з професійним становленням;

сприяння у розвитку творчої самостійності, формуванні системи уявлень, ціннісних орієнтацій, дослідницьких умінь і навичок, які забезпечать випускнику школи можливість успішно самореалізуватися;

продовження всебічного розвитку учня як цілісної особистості, його здібностей і обдарувань, його духовності й культури, формування громадянина України, здатного до свідомого суспільного вибору.

2.2. Принципи організації
Реалізація мети і завдань профільного навчання здійснюється на основі принципів, які обумовлені особистісно орієнтованою, компетентнісною парадигмою освіти і виховання і відображають специфіку профільного навчання.

Принцип соціальної рівноваги. Передбачає узгодження трьох позицій: можливостей освітніх послуг, запитів ринку праці й соціальних очікувань випускників школи.

Принцип наступності й неперервності. Передбачає взаємозв'язок між допрофільною підготовкою, профільним навчанням та професійною підготовкою.

Принцип гнучкості. Полягає у забезпеченні можливостей та умов для зміни профілю навчання, змісту і форм організації профільного навчання, у тому числі дистанційного, широкого вибору змісту навчальних програм та можливостей для його корекції.

Принцип варіативності. Полягає у багаторівневості навчальних планів, освітніх програм, змісту освіти, використанні різноманітних технологій, надання учням можливості вибору предметів (курсів), що вільно вивчаються, зміні видів діяльності, використанні інтегративного підходу у вивченні обов'язкових предметів.

Принцип діагностико-прогностичної реалізованості. Полягає у виявленні здібностей учнів для обґрунтованої орієнтації на профіль навчання та подальше професійне самовизначення.

Принцип диференціації. Полягає у забезпеченні умов для добровільного вибору школярами профілю навчання, виходячи з їхніх пізнавальних інтересів, здібностей, досягнутих результатів навчання й професійних намірів.

Принцип індивідуалізації. Передбачає урахування індивідуальних особливостей особистості для досягнення поставленої мети, що слугує основою для здійснення особистісно орієнтованого навчання у профільній школі.
IІI. СТРУКТУРА ПРОФІЛЬНОГО НАВЧАННЯ
3.1.Профіль навчання - це спосіб організації диференційованого навчання, який передбачає розширене, поглиблене і професійно зорієнтоване вивчення циклу споріднених предметів.

Засвоєння змісту освіти у загальноосвітніх навчальних закладах з профільним навчанням має, по-перше, забезпечувати загальноосвітню підготовку учнів, по-друге - підготовку до майбутньої професійної діяльності.

Профіль навчання визначається з урахуванням інтересів та можливостей учнів, перспектив здобуття подальшої освіти і професійних перспектив учнівської молоді; кадрових, матеріально-технічних, інформаційних ресурсів школи; соціокультурної і виробничої інфраструктури району, регіону.

Школи формують ті чи інші профілі навчання за рахунок комбінації базових, профільних, вибірково-обов'язкових предметів, спеціальних курсів, курсів за вибором та факультативів відповідно до профільного самовизначення учнів.

Передумови для профільного навчання:

організація допрофільної підготовки учнів на завершальному етапі основної школи (8-9 класи), і як результат - вмотивований вибір учнем профілю навчання;

дотримання наступності й перспективності у навчанні;

необхідність створення знаннєвої й функціональної бази для формування професійної компетентності та її складових;

забезпечення повної реалізації варіативної складової навчального плану відповідно до потреб і інтересів учнів;

запровадження поглибленого вивчення одного або кількох предметів в основній школі;

вивчення бажань, потреб та можливостей учнів 8-9 класів щодо необхідності введення того чи іншого профілю (анкетування, тестування, співбесіди тощо);

організація інформаційно-роз'яснювальної роботи з батьками (особами, які їх замінюють) щодо необхідності та можливостей навчального закладу у відкритті того чи іншого профілю;

необхідність урахування двох джерел цілевизначення - соціального замовлення та потреб і можливостей учня;

врахування потреби та перспектив національного та регіонального ринків праці;

наявність можливих матеріальних та фінансових ресурсів школи та регіону тощо.

3.2. Базові предмети є обов'язковими для учнів всіх профілів (інваріантна складова). Ці предмети реалізують цілі й завдання загальної середньої освіти. Зміст навчання і вимоги до підготовки старшокласників визначаються Державним стандартом базової і повної загальної середньої освіти.

Визначається 6 базових предметів (українська мова та література, іноземна мова, історія України та всесвітня історія, математика, природознавство, фізична культура), на вивчення яких виділяється по три години на тиждень у 10 та 11 класах. При побудові навчальних профілів природничого спрямування замість предмету "Природознавство" вивчаються на профільному або базовому рівні предмети природничого циклу (астрономія, біологія, географія, екологія, фізика, хімія). При побудові математичних - до трьох годин інваріантної частини додаються п'ять годин, які розподіляються між алгеброю та геометрією; при профільному вивченні української філології - вісім годин розподіляються на вивчення української мови та літератури; іноземної філології - на вивчення першої та другої іноземних мов тощо.

Профільні предмети - це предмети, що реалізують цілі, завдання і зміст кожного конкретного профілю. Профільні предмети вивчаються поглиблено і передбачають більш повне опанування понять, законів, теорій; використання інноваційних технологій навчання; організації дослідницької, проектної діяльності; профільної навчальної практики учнів тощо.

Профільні предмети забезпечують також прикладне спрямування навчання за рахунок інтеграції знань і методів пізнання та застосування їх у різних сферах діяльності, у т.ч. і професійній, яка визначається специфікою профілю навчання.

Вибір профільних предметів здійснюється з переліку, встановленого Міністерством освіти і науки України.

Успішне опанування навчальних програм відповідних профільних предметів може забезпечувати отримання тієї чи іншої професії з отриманням документа державного зразка.

На вивчення профільних предметів може відводитися 5-10 годин на тиждень в 10 та 11 класах у залежності від кількості обраних учнем предметів для профільного вивчення. Кількість годин на їх вивчення може бути збільшена за рахунок додаткових годин навчального плану.

Спеціальні курси/профілюючі предмети - це навчальні курси/предмети, які входять до складу відповідного профілю навчання і забезпечують поглиблене й розширене вивчення профільних предметів (наприклад, спеціальні курси "Астрофізика", "Прикладна механіка", або/і предмет "Астрономія" для фізичного профілю; спеціальні курси "Риторика", "Історія літератури" для філологічного профілю) або профільну прикладну та професійну спеціалізацію навчання (наприклад, курси "Професійні проби"). Вибір спеціальних курсів здійснюється учнями з урахуванням планів на подальшу професійну освіту та можливостей навчального закладу.

На вивчення спеціальних курсів/предметів може відводитися від 2 до 7 годин на тиждень у кожному класі (в залежності від кількості вибраних профільних предметів). Кількість годин на вивчення спеціальних курсів/предметів може бути збільшена за рахунок додаткових годин навчального плану.

Вибірково-обов'язкові предмети - це предмети, які вводяться до навчального плану з метою загального розвитку учнів ("Основи здоров'я", "Технології", "Мистецтво", "Прикладна економіка" (або інші предмети економічного спрямування: "Основи податкових знань", "Фінансова грамотність", "Підприємництво" тощо) для повнішого задоволення освітніх запитів учнів та обираються ними самостійно із запропонованого переліку.

Із чотирьох запропонованих предметів учні за час навчання у старшій школі можуть вивчати два - один предмет вивчається у 10 класі, один - у 11. На вивчення кожного з предметів відводиться 3 години на тиждень.

Курси за вибором. Входять до обов'язкової частини навчального плану. Курси за вибором можуть вибиратися не тільки згідно з обраним профілем, але й за власним бажанням учня, який хоче поглибити свої знання з певних дисциплін (наприклад, "Психологія" для математичного профілю тощо). Необхідно враховувати можливість зміни учнями курсу за вибором. У такому разі ці курси можуть пропонуватись у формі навчальних модулів та інтегрованих курсів.

Факультативні курси - навчальні курси, що не входять до основної сітки годин і можуть обиратись учнями. Ці курси спрямовані на додаткове та поглиблене вивчення як певних предметів, так і отримання знань із суміжних наукових галузей. Школа надає учневі право обрати факультативний курс.

Кількість годин на курси за вибором, факультативи визначається закладом за рахунок додаткових годин (5 годин на тиждень). Додаткові години також використовуються на вивчення другої іноземної мови, російської чи іншої мови національних меншин, курси духовно-морального спрямування.

Школа може організовувати навчання за універсальним профілем без виокремлення профільного(них) предмета(тів). У такому випадку кількість базових предметів визначається Типовими навчальними планами.

У навчальних закладах, які працюють за універсальним профілем навчання, окремі учні (учень) може обрати інший профіль навчання, у тому числі в іншому навчальному закладі.

Зміст освіти і вимоги до його засвоєння у старшій школі диференціюються за базовим і профільним рівнями та конкретизуються навчальними програмами. Навчальні програми базового рівня розробляються та затверджуються Міністерством освіти і науки України для базових, профілюючих, вибірково-обов'язкових предметів і предметів універсального профілю.

Навчальні програми профільного рівня розробляються та затверджуються Міністерством освіти і науки України для профільних предметів в органічному поєднанні з програмами спецкурсів.

Навчальні програми курсів за вибором, факультативів можуть розроблятися навчальними закладами і використовуватися в цих і в інших навчальних закладах після відповідного розгляду предметними комісіями Науково-методичної ради з питань освіти Міністерства освіти і науки України.
IV. ФОРМИ ОРГАНІЗАЦІЇ ПРОФІЛЬНОГО НАВЧАННЯ
4.1. Профільне навчання здійснюється у загальноосвітніх навчальних закладах різного типу: школах, гімназіях, ліцеях, коледжах, колегіумах, спеціалізованих школах з поглибленим вивченням предметів, навчально-виховних комплексах, опорних школах освітнього округу, міжшкільних навчально-виробничих комбінатах, ресурсних центрах, освітній потенціал яких використовується іншими закладами освітньої мережі району, позашкільних, професійно-технічних і вищих навчальних закладах тощо.

Організація профільного навчання має здійснюватися з урахуванням особливостей функціонування кожного навчального закладу та архітектурної доступності.

У сільській місцевості, за відсутності учнів для формування класу, профільне навчання може реалізовуватися за індивідуальними планами і програмами з метою задоволення індивідуальних запитів учнів, у тому числі за дистанційною формою навчання чи у формі екстернату.

За характером взаємодії суб'єктів профільного навчання виділяються форми його організації.

4.2. Внутрішньошкільні:

профільні класи (групи) в однопрофільних і багатопрофільних загальноосвітніх навчальних закладах;

профільні класи з поглибленим вивченням предметів;

профільне навчання за індивідуальними навчальними планами та програмами (індивідуальні освітні траєкторії);

динамічні профільні групи (у тому числі різновікові);

профільні класи (групи ) в спеціалізованих школах - інтернатах.

Загальноосвітній навчальний заклад може бути однопрофільним (реалізовувати тільки один вибраний профіль) і багатопрофільним (реалізувати кілька профілів навчання).
Зовнішньошкільні:

міжшкільні профільні класи (групи) в опорній школі освітнього округу, районному ресурсному центрі, НВК тощо;

міжшкільні класи (групи) професійної підготовки та профільного навчання на базі міжшкільного навчально-виробничого комбінату (МНВК);

профільні класи (групи) загальноосвітніх навчальних закладів на базі професійно - технічних, вищих навчальних закладів.

4.3. Міжшкільна взаємодія

Взаємодія шкіл на паритетній основі (профільне навчання реалізується в формі міжшкільних профільних груп з метою ширшого його вибору).

Об'єднання загальноосвітніх шкіл у формі освітнього округу, при цьому профільні предмети можуть реалізуватися в опорній школі, а інваріантний складник у кожному закладі - суб'єкті.

Взаємодія школи із спеціалізованими закладами: музичного, художнього, спортивного та іншого спрямування.

На міжшкільному рівні розподіл профілів може здійснюватися між школами, які вибрали тільки один профіль (однопрофільна школа). При цьому, водночас, можуть створюватися міжшкільні профільні групи, які вивчають інший(ші) предмет(ти) за програмами профільного рівня.

Міжшкільний розподіл профілів також може здійснюватися за двома і більше профілями (багатопрофільна школа), що реалізуються в опорній школі, МНВК чи іншому навчальному закладі. У сільській місцевості опорна школа освітнього округу може функціонувати як багатопрофільна, а нечисленні школи (суб'єкти освітнього округу) як однопрофільні.

4.4. Мережева взаємодія

Формування цільових груп із складу учнів різних типів шкіл, що входять до районної мережі закладів загальної середньої освіти (організація довузівської підготовки, поглиблене вивчення предметів для учнів з високими інтелектуальними здібностями, що здійснюється на рівні району, міжшкільні профільні групи у МНВК, позашкільні навчальні заклади та ін.).

Форми взаємодії навчальних закладів, закладів музичного, художнього, спортивного спрямування тощо не обмежується наведеними прикладами.

4.5. Варіативність моделей профільного навчання

Опорна профільна школа. Створюється на базі загальноосвітніх навчальних закладів І-ІІІ, ІІ-ІІІ чи ІІІ ступенів, що мають необхідну архітектурну доступність, матеріально-технічну базу, кадрове забезпечення та розташована в межах територіальної доступності для учнів сусідніх закладів освіти.

Опорний навчальний заклад виступає також центром методичної роботи щодо організації профільного навчання, де розробляються методики проведення спеціальних курсів, психологічних тренінгів, проводяться майстер - класи, презентації та ін.

Профільне навчання за індивідуальними навчальними планами здійснюється з метою задоволення індивідуальних запитів старшокласників. Вибір циклу профільних предметів певного профілю може здійснюватися за індивідуальними навчальними планами.

Навчальний план розробляється на замовлення учня і його батьків відповідно до нормативних вимог до такої форми навчання.

Зазначена модель частіше використовується у малочисельних загальноосвітніх навчальних закладах, де кількість учнів одного класу менша 5 осіб, при організації інклюзивного навчання, а також у однопрофільних загальноосвітніх навчальних закладах для забезпечення вибору іншого профілю окремими учнями (або, за бажанням учня, забезпечення можливості одночасно здобувати освіту за двома профілями).

Водночас, учителі широко використовують технології навчання на партнерських засадах, виступаючи консультантами у розробленні та реалізації індивідуальних програм. Основними орієнтирами розроблення індивідуальної програми є: діагностика інтересів, потреб, природних задатків, рівнів креативності та рівень мотивації навчально-пізнавальної діяльності.

У цій моделі перспективним є використання дистанційної форми навчання.

Динамічні профільні групи. Профільна школа з динамічними профільними групами як модель передбачає формування груп в межах одного класу, або міжкласних, що передбачає поглиблене вивчення навчального(них) предмета(тів). Динамічні групи створюються за профілями, а базові предмети вивчаються всіма учнями.

У загальноосвітніх навчальних закладах І-ІІІ ступенів, з малою наповнюваністю учнів, можуть створюватися різновікові профільні групи (10-11-ті класи).

Зазначена модель будується на внутрішньошкільних принципах профілізації, що передбачають використання освітніх ресурсів однієї школи з урахуванням інтересів і життєвих планів учнів, їхніх можливостей наявної навчально-методичної, матеріальної бази та інших ресурсів, що забезпечують реалізацію профільного навчання у динамічних профільних групах.

Профільні групи (класи) за одним напрямом профілізації. У загальноосвітніх навчальних закладах, у яких відсутні паралельні класи, можуть створюватися профільні групи у межах одного напряму профілізації за наявності відповідних матеріальних, кадрових умов, а також з урахуванням потреб учнів, соціального замовлення. Для учнів з іншими освітніми намірами та особливими освітніми потребами можуть також використовуватися індивідуальні форми профільного навчання (екстернат, дистанційна, індивідуальні консультації та ін.).

Профільне навчання за одним напрямом профілізації здійснюється у спеціалізованих навчальних закладах із визначеним предметом поглибленого вивчення.

Профільні групи (класи) з декількома напрямами профілізації. У загальноосвітніх навчальних закладах з наявністю паралельних класів можуть створюватися профільні класи (групи) за декількома напрямами профілізації за наявності відповідних матеріальних, кадрових умов, а також з урахуванням потреб учнів, соціального замовлення.

Міжшкільні профільні групи. Міжшкільні профільні групи можуть створюватися на базі опорних шкіл освітнього округу, навчально-виховних комплексів, міжшкільних навчально-виробничих комбінатів. Фінансування таких груп може забезпечуватися за рахунок кооперації коштів закладів освіти, фізичних і юридичних осіб. Відносини між закладами, що направляють учнів на навчання, та закладом, що здійснює профільну підготовку й надає освітні послуги, регулюються спільними угодами.

Районний (міський) ресурсний центр. Ресурсний центр районного (міського) рівня створюється, зазвичай, на базі навчальних закладів, що мають архітектурну доступність, належне матеріально-технічне, професійно-педагогічне забезпечення, що дозволяє ефективно використовувати матеріальні, кадрові ресурси, концентрувати їх для вирішення освітніх потреб віддалених шкіл. Пропонована організаційна форма розглядається як продуктивна для обслуговування різних закладів загальної середньої освіти району (міста), формуючи групи учнів різних освітніх округів та шкіл, що не можуть забезпечити вивчення профільних предметів та надати якісні освітні послуги. Районний (міський) ресурсний центр може забезпечувати навчання у очно-заочній, дистанційній формі, екстернату, організовувати міжшкільні навчальні майстерні, проводити майстер-класи та ін.

На базі обласних установ для школярів, навчальних закладів післядипломної педагогічної освіти також можуть створюватись обласні ресурсні центри.

Освітній округ з кількома опорними школами. Освітній округ розглядається як форма взаємодії навчальних закладів, спрямована на здійснення профільного навчання учнів різних типів загальноосвітніх шкіл, у тому числі малочисельних, що здійснюється за рахунок цілеспрямованого й організованого залучення освітніх ресурсів, у тому числі ресурсів професійно-технічних навчальних закладів різних рівнів атестації, форм власності і підпорядкування, що знаходяться на території обслуговування. Опорні школи (навчальні заклади) освітнього округу спільно визначають вагомі для учнів профілі, максимально охоплюючи профільні предмети, курси за вибором, що збігаються з вибором учнів двох чи більше шкіл як суб'єктів освітнього округу.
Районна мережева організація профільного навчання.
У цій моделі профільне навчання учнів конкретної школи здійснюється за рахунок цілеспрямованого й організованого залучення освітніх ресурсів інших закладів і може будуватися у двох основних варіантах.

Перший варіант пов'язаний з об'єднанням декількох загальноосвітніх навчальних закладів навколо найбільш потужної школи, що має відповідну архітектурну доступність, оснащена достатнім матеріальним і кадровим потенціалом і виконує роль "ресурсного центра". У цьому випадку кожний загальноосвітній заклад даної групи забезпечує викладання в повному обсязі базових загальноосвітніх предметів і ту частину профільного навчання (профільних предметів й профільних курсів за вибором), які вона може реалізувати в рамках своїх можливостей. Інша профільна підготовка здійснюється в районному ресурсному центрі.

Другий варіант заснований на кооперації загальноосвітньої школи із закладами позашкільної освіти, вищої, середньої й професійно-технічної освіти, що залучені до здійснення профільного навчання. Водночас широко використовують дистанційні курси, заочні школи, сесійні види діяльності тощо.

Для реалізації профільного навчання можуть також використовуватися школи-інтернати, що охоплюють учнів з числа випускників основної (базової) школи, при цьому напрям профілізації й профілі навчання визначаються з урахуванням освітніх потреб учнів, їх можливостей, рівня розвитку матеріально-технічної бази, фінансових, кадрових ресурсів.

4.6. Центр міжшкільних профільних курсів може створюватися за вибором учнів орієнтованих на допрофільну підготовку та профільне навчання. Тут створюються умови для реалізації профілів, яких немає в опорних школах та школах за місцем проживання. Реалізація різних типів навчальних програм може здійснюватися у формі очно-заочного. дистанційного навчання.

Соціально-педагогічне об'єднання частіше створюється у сільській місцевості, що поєднує різні установи і заклади, що функціонують на території обслуговування, а саме: загальноосвітні, позашкільні, професійно-технічні навчальні заклади, заклади культури, бібліотеки та ін., ресурсна база яких може бути використана для здійснення профільного навчання. Створення соціально-педагогічних об'єднань проводиться органами виконавчої влади або місцевого самоврядування на підставі клопотання органів управління освітою.

Загальноосвітні навчальні заклади за погодженням з відповідними управліннями освіти можуть створювати інші моделі організації профільного навчання.
V. ДОПРОФІЛЬНА ПІДГОТОВКА
5.1. Допрофільна підготовка - це компонент профільного навчання, який здійснюється в основній школі (8-9 класи) і покликаний повною мірою забезпечувати реалізацію інтересів, нахилів і здібностей учнів шляхом відповідних змін у завданнях, змісті й організації процесу навчання. Допрофільна підготовка забезпечує наступність між основною та старшою школою, закладає інформаційні та психолого-педагогічні основи для успішного профільного навчання учня і створює передумови для життєвого і професійного самовизначення.

За наявності відповідного навчально-методичного, кадрового забезпечення навчальний заклад за потребою може запроваджувати допрофільну підготовку і в більш ранньому віці учнів.

Мета допрофільної підготовки - надання допомоги учневі в раціональному виборі майбутнього навчального профілю, створення сприятливих умов для його самовизначення і самореалізації, подальшого профільного навчання шляхом диференціації та індивідуалізації навчання в основній школі.

Завдання допрофільної підготовки:

оптимальний вибір учнем майбутнього спрямування профільного навчання;

розвиток особистості учня, розкриття, розвиток і реалізація його задатків і здібностей;

підтримання і розвиток мотивації навчально-пізнавальної і творчої діяльності, продовження навчання, формування в учня інтересу до певного профілю (профілів), до профільного навчання загалом;

інформування учня про переваги, цілі й завдання профільного навчання, перелік профілів, їхній зміст і особливості, можливий вплив вибору навчального профілю на подальше професійне навчання і його потенційний зв'язок з трудовою (професійною) діяльністю;

набуття учнем досвіду самопізнання, самовизначення і самореалізації у процесі здійснення допрофільної підготовки, вибору навчального профілю.

5.2. Форми та технології реалізації допрофільної підготовки.

До основних форм допрофільної підготовки необхідно віднести: поглиблене вивчення окремих навчальних предметів, курсів за вибором, у тому числі профілеорієнтаційного спрямування, факультативних курсів, створення допрофільних груп, проведення профільної орієнтації, профільного консультування, інформаційної роботи, заняття в предметних гуртках, наукових товариствах учнів, конкурс-захист науково-дослідницьких робіт у Малій академії наук, участь у предметних олімпіадах, співбесіди в кабінетах профорієнтації та ін.

Поглиблене вивчення окремих навчальних предметів крім розширення і поглиблення змісту, має сприяти формуванню стійкого інтересу до предмета, розвитку відповідних здібностей і орієнтації на професійну діяльність, де використовуються одержані знання. Поглиблене вивчення здійснюється за спеціальними програмами і підручниками, або за модульним принципом - програма загальноосвітньої школи доповнюється набором модулів, які поглиблюють відповідні теми.

Курси за вибором (в основній школі) - обов'язкові навчальні курси, самостійний вибір яких здійснюється учнем з двох і більше альтернатив, запропонованих школою. Курси за вибором сприяють вибору учнем його подальшого навчального профілю і розвиткові відповідних предметних компетентностей шляхом формування цінностей і ставлень, поглиблення і розширення теоретичних і прикладних знань, формування вмінь і навичок, набуття досвіду пізнавальної і творчої діяльності, розкриття й розвитку задатків і здібностей.

Факультативні курси (в основній школі) - необов'язкові навчальні курси (предмети), що сприяють вибору учнем майбутнього навчального профілю шляхом поглибленого вивчення нормативного навчального предмета або певної галузі практичної діяльності.

Навчальні програми курсів за вибором та факультативних курсів для основної школи можуть пропонуватися як Міністерством освіти і науки України, так і навчальними закладами після їх розгляду відповідними предметними комісіями Науково-методичної ради з питань освіти Міністерства освіти і науки України.

Допрофільна підготовка може здійснюватися в межах одного класу, для її організації також можуть створюватися групи з учнів різних класів навчального закладу або різних навчальних закладів (освітній округ, МНВК, дистанційне навчання тощо).

Технології допрофільної підготовки - це різновид освітніх технологій; сукупність способів діяльності працівників системи середньої освіти, спрямованих на надання учневі допомоги в раціональному виборі майбутнього навчального профілю, створення сприятливих умов для самовизначення і самореалізації, подальшого профільного навчання.

Серед технологій допрофільної підготовки можна виділити такі: профільної діагностики, профільної орієнтації, профільного консультування, профільного інформування та ін.

Профільна діагностика - встановлення і комплексне вивчення здібностей, мотивів та інтересів, навчальних досягнень і результатів допрофільної підготовки учнів, які характеризують можливості їх навчання за певним профілем. Профільна діагностика дає змогу прогнозувати оптимальний навчальний профіль, вносити зміни в процес допрофільного навчання з метою підвищення його ефективності.

Профільна орієнтація - спрямована на ознайомлення учнів 8 - 9 класів з навчальними профілями, сприяння йому у визначенні оптимального з них. Профільна орієнтація здійснюється на основі діагностування здібностей та можливостей учня, гарантує вибір навчального профілю з урахуванням його здібностей, потреб і бажань. Профільна орієнтація також передбачає розвиток в учня позитивного ставлення до профільного навчання.

Профільне консультування - індивідуальна консультативна допомога учневі у виборі навчального профілю в старшій школі.

Інформаційна робота - поширення інформації про допрофільне і профільне навчання за допомогою мережі Інтернет (сайт, оголошення та ін.), засобів масової інформації, друкованої продукції (інформаційних журналів і газет, брошур, буклетів, листівок).

Ефективність допрофільної підготовки вимагає налагодження дієвої діагностики рівня навчальних досягнень учнів основної школи, профільно-консультаційної психодіагностики з метою визначення професійних інтересів і якостей учнів для створення однорідних за підготовленістю та інтересами мікроколективів (класів, груп).
VІ. ПСИХОЛОГІЧНИЙ СУПРОВІД ПРОФІЛЬНОГО НАВЧАННЯ ТА ДОПРОФІЛЬНОЇ ПІДГОТОВКИ
6.1. Психологічний супровід профільного навчання та допрофільної підготовки передбачає три завдання:

1) моніторинг та своєчасну корекцію професійно можливих нерівномірностей розвитку учнів;

2) поглиблення профорієнтації учнів;

3) психологічну діагностику під час добору учнів у профільні класи.

Враховуючи специфіку навчального закладу, психологічний супровід вирішує такі завдання:

надання допомоги старшокласникам, що зазнають труднощів у навчанні, професійному самовизначенні, плануванні професійної кар'єри, спілкуванні чи психічному стані;

формування у старшокласників навичок самопізнання, самоаналізу, саморефлексії, готовності до повноцінної професійної самореалізації у сучасних соціально-економічних умовах;

надання допомоги педагогу через форму "співпраці" у вирішенні різних шкільних проблем і професійних завдань самого педагога.

Психолого-педагогічний супровід процесів професійного самовизначення учнів обов'язково включає в себе і допрофільну підготовку. З цією метою в навчальних закладах, районних ресурсних центрах, методичних центрах (кабінетах) можуть передбачатися посади психологів, методистів з профорієнтаційної роботи.

6.2. Форми психологічного супроводу:

профорієнтаційна діагностика, спрямована на виявлення інтересів, нахилів, здібностей та професійно важливих якостей особистості у контексті майбутнього професійного самовизначення учнів. Профорієнтаційні діагностичні методики допомагають оцінити рівень готовності до освітніх і професійних перспектив;

профконсультативна діяльність, що має три етапи: підготовчий, основний і формуючий, і покликана допомогти учням на основі діагностичних даних визначитися із основним та резервним планом здобуття обраної професії, вивчити вимоги професійного середовища та співвіднести їх із власними психофізіологічними показниками, скоригувати особистісні якості, уміння та устремління, знайти альтернативні варіанти професійного вибору. Дана форма психологічного супроводу передбачає корекційно-розвивальні тренінги, інформаційні бесіди, семінари, професіографічні екскурсії;

профінформаційна робота використовується в основному під час роботи з учнями 9-х класів загальноосвітніх навчальних закладів міста, району, округу, є обов'язковим етапом перед професійним вибором і професійним відбором. Результати діагностики, проведеної в рамках профінформаційної роботи, використовуються при комплектуванні (формуванні) груп учнів для здійснення професійних проб у міжшкільному навчально-виробничому комбінаті чи іншому навчальному закладі.

VІІ. УМОВИ РЕАЛІЗАЦІЇ КОНЦЕПЦІЇ
7.1.Для реалізації зазначеної Концепції необхідно розроблення та оновлення нормативного забезпечення, організація підготовки педагогічних і керівних кадрів, забезпечення належного науково-методичного та психологічного супроводу, модернізація матеріально-технічної бази, створення нового покоління навчальних планів, програм, підручників і посібників, у тому числі й електронних, належне фінансове забезпечення.

7.2. Нормативно-правове забезпечення

Нові завдання старшої профільної школи вимагають розроблення положення про "Районний ресурсний центр", у якому зосереджується методична, інформаційна, навчальна база, що використовується всіма суб'єктами освітнього округу; про індивідуальне навчання (у тому числі, дистанційне); про ліцеї, гімназії тощо. На рівні навчальних закладів необхідно внести відповідні зміни до статутів, правил внутрішнього трудового розпорядку тощо, укладання відповідних договорів про співпрацю з іншими навчальними закладами, спеціалізованими закладами музичного, художнього, спортивного та іншого спрямування.

7.3. Підготовка, підвищення кваліфікації педагогічних кадрів для профільної школи

Однією з основних умов реалізації зазначеної концепції є підготовка педагогічних кадрів та перманентне навчання керівників профільних шкіл у системі післядипломної педагогічної освіти. Готовність педагогів до переходу на профільне навчання пов'язана з підготовкою і підвищенням кваліфікації педагогічних кадрів для профільної школи.

Виділяють три показники готовності педагогів до переходу на профільне навчання: мотиваційну готовність, рівень кваліфікації і компетентність у сфері розв'язання завдань старшої школи.

Мотиваційна готовність полягає в проведенні діагностики з виявлення рівня мотиваційної готовності та стимулювання мотивації педагогів до профільного навчання. Це потребує розробки системи заходів мотивації, морального і матеріального стимулювання, здійснення поточних заходів з підтримання мотивації та введення нової організації та оплати праці педагогів з урахуванням їхньої участі в системі профільного навчання.

Під професійною компетентністю вчителя розуміється інтегральна характеристика, що визначає здатність розв'язувати професійні проблеми й типові професійні завдання, що виникають у реальних ситуаціях професійної педагогічної діяльності з використанням знань, професійного і життєвого досвіду і цінностей.

При організації підготовки вчителя слід враховувати, що учитель профільної школи має вміти забезпечувати:

варіативність і особистісну орієнтацію освітнього процесу (проектування індивідуальних освітніх траєкторій);

практичну орієнтацію освітнього процесу з введенням інтерактивних, діяльнісних компонентів (освоєння проектно-дослідницьких і комунікативних методів);

завершення профільного самовизначення старшокласників і формування здібностей і компетентностей, необхідних для продовження освіти у відповідній сфері професійної освіти;

проектування освітнього процесу, спрямованого на самовизначення і самореалізацію старшого школяра, а також самовизначення в профілюючій професійній сфері, розвитку професійних намірів та інтересів;

максимальну індивідуалізацію навчання, посилення творчого, самостійного початку в діяльності учнів, до розвитку їх дослідницької та проектної діяльності, організації соціальних практик, супроводу індивідуальних освітніх програм як обов'язкових компонентів навчального процесу;

організацію продуктивної взаємодії з усіма суб'єктами освітнього процесу на засадах кооперації, рівноправного співробітництва та співтворчості;

організацію соціального партнерства, враховуватиме як освітні запити старшого школяра, так і запити регіонального ринку праці;

проектування освітнього середовища, що істотно розширює освітній простір за рахунок включення різноманітних соціокультурних факторів і соціокультурних інститутів, освітніх ресурсів;

здійснення професійної самоосвіти як джерела особистісного та професійного зростання на основі задоволення своїх потреб, інтересів, ціннісних установок, життєвих цінностей і планів.

Нові вимоги до вчителя в умовах переходу до профільного навчання диктують необхідність подальшої модернізації педагогічної освіти та підвищення кваліфікації діючих педагогічних кадрів.

Моделі структури та змісту підготовки фахівців для профільної школи на основі сучасних підходів до організації педагогічної освіти

Модель 1. Для забезпечення необхідного рівня професійної підготовки вчителів при переході на профільну школу передбачається всім учителям, які виявили бажання працювати в профільній школі, пройти підвищення кваліфікації при обласних інститутах післядипломної педагогічної освіти та отримати відповідне свідоцтво (посвідчення, сертифікат).

Модель 2. На базі ВНЗ педагогічного спрямування організувати професійну підготовку фахівців (вчителів, педагогів) з метою забезпечення профільної школи висококваліфікованими кадрами. Слід в рамках підготовки за спеціальностями та напрямами педагогічної освіти ввести необхідні спеціалізації та магістерські програми з урахуванням потреб профільної школи.

З метою забезпечення необхідного рівня професійної підготовки педагогічних працівників, які працюють у класах з профільним навчанням, необхідно також залучити їх до участі у роботі постійно діючих методичних об'єднань, груп тощо.

Директор департаменту О.В. Єресько

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
затвердження

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
старшій школі

# data[].attributes.attachment_link.title
Про затвердження Концепції профільного навчання у старшій школі

# data[].attributes.attachment_link.description
МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ НАКАЗ № 1456 від 21 жовтня 2013 року Про затвердження Концепції профільного навчання у старшій школі На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1392 "Про затвердження Державного стандарту базової і повної загальної середньої освіти", рішення колегії Міністерства освіти і науки від 27 серпня 2013 року протокол № 4/1-2 та з метою модернізації змісту загальної середньої освіти наказую: 1.

# data[].attributes.headline
ДЕРЖАВНИЙ СТАНДАРТ базової і повної загальної середньої освіти

# data[].attributes.subject
ДЕРЖАВНИЙ СТАНДАРТ базової і повної загальної середньої освіти

# data[].attributes.headline
Закон України про освіту" (презентація

# data[].attributes.subject
Закон України про освіту" (презентація

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Крамаренко

# data[].attributes.headline
Закон України "Про освіту"

# data[].attributes.subject
Закон України "Про освіту"