# data[].attributes.headline
Річард Бах "Чайка Джонатан Лівінґстон"

# data[].attributes.subject
Річард Бах "Чайка Джонатан Лівінґстон"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Річард Бах

ЧАЙКА ДЖОНАТАН ЛІВІНГСТОН

Справжньому Джонатану-чайці,

що живе в кожному з нас

Частина перша

Був ранок, і золоті промені сонця вигравали на легких хвилях тихого моря. Десь за милю від берега закинув сіті рибальський човен, і звістка про це вмить долетіла до Зграї, що чекала сніданку. Ще мить - і тисячі чайок злетілися до човна, щоб вибороти собі якусь поживу. Новий день приніс нові клопоти.

А далеко від усіх, далеко від рибальського човна і від берега, вправлявся в польоті самотній птах - чайка Джонатан Лівінгстон. Він злетів на сто футів угору, опустив свої перетинчасті лапи, задер дзьоба, випростав уперед зігнуті крила і, хоч як це було боляче, силувався втримати їх у такому положенні. Випростані крила обтяжували рух, і він летів усе повільніше, поки шепіт вітру не стих у його вухах, а океан унизу не застиг на місці. Тоді він примружив очі, затамував подих і весь наструнчився в болісному зусиллі - ще трохи... на один дюйм... зігнути крила... Пір'я в нього стало дибки, він закляк у повітрі і впав.

Чайки, як ви знаєте, ніколи не діють нерішуче і не зупиняються в польоті. Спинитися на льоту - це для чайки страшний сором, просто ганьба!

Але Джонатан Лівінгстон - який без тіні сорому знову й знову вигинав напружені крила, щоб летіти все повільніше, а потім спинитися на місці, - був незвичайним птахом.

Більшість чайок не завдають собі клопоту, аби дізнатися щось про політ, - хіба що найнеобхідніше: як долетіти від берега до їжі та повернутися назад. Для більшості чайок головне - їжа, а не політ. А для цієї чайки політ був важливішим за їжу. Джонатан Лівінгстон над усе любив літати.

Проте любов'ю до польотів, як він скоро збагнув, не заживеш доброї слави серед птахів. Навіть його власні батьки дивилися скоса на те, як Джонатан з ранку до вечора літає десь сам-один, та ще й по сто разів шугає аж над водою - як то він казав, тренуючись у низькому польоті.

Він ніяк не міг збугнути - чому, літаючи на висоті, меншій за напіврозмах його крил, він може триматися в повітрі довше і без будь-яких зусиль? Його плавна посадка в низькому польоті завершувалася не гучним плюскотом при зануренні лап у воду, як зазвичай, а появою довгого пінного сліду, що тягнувся за тілом Джонатана, щойно він, підібгавши лапи, торкався води. Коли ж він почав сідати з підібганими лапами на берег, а потім міряти кроками довжину сліду, його батькам це вельми не сподобалося.

- Чому, Джоне, чому? - питала мати. - Чому ти не можеш поводитись, як усі? Оті низькі польоти - це забавка для пеліканів та альбатросів! Чому ти нічого не їси? Поглянь, синку, від тебе саме пір'я та кістки лишилися.

- Ну то й що, мамо? Нехай пір'я та кістки. Я хочу знати, що можу робити в повітрі і чого не можу. Я хочу знати, от і все.

- Бачиш, Джонатане, - мовив батько зовсім не сердито, - скоро зима. Рибальські човни будуть виходити в море нечасто, а риба, що зараз плаває мілко, піде вглиб. Коли вже ти хочеш чогось навчатись, то вчися краще, як здобувати їжу. Польоти - це дуже добре, та з них не проживеш. Не забувай, ти літаєш для того, щоб їсти.

Джонатан слухняно кивнув. Кілька днів по тому він намагався поводитись, як інші чайки; так, він справді дуже старався, і галасував щосили, коли бився за їжу біля рибальських човнів, і пірнав за шматками риби та хлібними крихтами... Та все було марно.

"Яка дурість, - подумав він нарешті - і рішуче кинув насилу здобутого анчоуса голодній старій чайці, що летіла слідом. - Весь цей час я міг би вчитися літатиІ Адже мені ще стільки треба вивчити!"

Невдовзі Джонатан знов опинивсь у морі сам-один - голодний, щасливий, жадібний до знань.

Він хотів знати все про швидкість польоту - і за тиждень дізнався про неї більше, ніж найшвидша чайка у світі.

Злетівши на тисячу футів угору, він щосили замахав крилами, стрімко шугонув униз і зрозумів, чому чайки складають крила, коли йдуть на стрімку посадку. Через шість секунд він уже летів зі швидкістю сімдесят миль за годину, зі швидкістю, при якій крило втрачає рівновагу в русі.

Знову та й знов те саме. Хоч як він пильнував, аби не розслабитись, - на великій швидкості сили полишали його, і він губив рівновагу.

Підйом на тисячу футів. Стрімкий ривок уперед, потім - униз, відчайдушний змах крил, вертикальне падіння. А потім - і так щоразу - його ліве крило завмирало на підйомі, він хилився набік, припиняв махати правим крилом і, безладно перевертаючись у повітрі, кулею мчав униз.

Він ніяк не міг здолати цей підйом на великій швидкості. Він зробив десять спроб - і всі десять разів, коли швидкість перевищувала сімдесят миль за годину, втрачав рівновагу і стрімголов летів у воду.

Річ у тім - зрозумів він нарешті, коли вже був мокрий як хлющ, - річ у тім, що на великій швидкості слід тримати крила непорушно: можна махати крилами лише доти, поки швидкість не перевищує п'ятдесяти миль за годину.

Тоді він злетів на дві тисячі футів угору і спробував іще раз, - стрімко прямуючи вниз, витягнув дзьоба, розпростав крила, а коли швидкість сягнула п'ятдесяти миль за годину, припинив ними рухати. Це було дуже важко, але ж спрацювалоІ Десять секунд він мчав зі швидкістю дев'яносто миль за годину. Джонатан установив світовий рекорд швидкості для морських чайок!

Але ця перемрга була скороминущою. Щойно він почав виходити з піке та змінив положення крил, невідома і нездоланна сила знову заволоділа ним і помчала його за собою зі швидкістю дев'яносто миль за годину. Джонатан почувався так, наче його тіло от-от вибухне, розлетиться на друзки. Стрімко, наче від вибуху, падаючи вниз, він уже не відчув страшного удару об тверду, мов камінь, воду.

Коли він нарешті опритомнів - а це вже була ніч, - він гойдався на хвилях у місячному сяйві. Понівечені крила були немов налиті свинцем, та ще тяжче тиснув на спину тягар поразки. Він потайки марив, аби цей тягар затягнув його у глибінь, на саме дно, щоб усе було скінчено.

Та коли він уже почав занурюватись у воду, якийсь дивний голос ледь чутно озвався до нього зсередини: "Тут нічого не вдієш. Я чайка. Проти своєї натури не підеш. Якби я справді мусив щось дізнатися про польоти, то мав би більше мозку в голові! Якби я справді міг навчитися швидко літати, то мав би короткі крила, як у сокола, і полював мишей, а не рибу. Батько мав рацію. Мені треба забути цю дурницю. Треба повернутися додому, до Зграї, і вдовольнитися тим, що я такий, як є, - жалюгідна, нікчемна чайка".

Голос умовк, і Джонатан скорився йому. Вночі чайка мусить сидіти на березі, і відтепер - так пообіцяв самому собі - він буде звичайною чайкою. Так буде краще для всіх.

Він насилу відірвався від темної води і полетів до берега, радий, що навчився берегти сили в низькому польоті.

"Та ні, що це я, - схаменувся він. - Це все в минулому. Я мушу забути все, чого навчився. Я просто чайка, я такий, як усі інші чайки, і літатиму, як вони". І він із болісним зусиллям піднявся на сто футів угору та чимдуж замахав крилами, кваплячись до берега.

Тепер, коли він вирішив бути просто звичайною чайкою у Зграї, йому полегшало - адже розірвано пута, якими він сам себе зв'язав. Не буде більше ніякого навчання, не буде боротьби - отже, не буде й поразок. І як хороше ні про що не думати, просто летіти в темряві, летіти до берегових вогнів...

"Темно! - раптом пролунав той самий тривожний голос. - Чайки не літають, коли темно!"

Та Джонатан не хотів слухати. "Як хороше, - думав він. - Ясний місяць, світла стежка на воді, вогники на березі - все таке мирне, спокійне..."

"Спускайся вниз! Чайки не літають у темряві! Якби ти справді міг літати в пітьмі, то мав би совині очі! Мав би більше мозку в голові! Мав би короткі крила, як у сокола!"

У нічній темряві, на висоті ста футів, Джонатан Лівінгстон примружив очі. І біль, і роздуми - все зникло безслідно.

Короткі крила. Короткі крила сокола!

Ось тобі й відповідь! "Який я був дурний! Усе, що мені треба, - це маленьке, крихітне крило; все, що мені треба, - це скласти крила, так, щоб у польоті ворушити самими кінчиками! Короткі крила!"

Він піднявся на дві тисячі футів над чорною безоднею моря і, ані хвилі не думаючи про поразку, про загибель, щільно притиснув до тіла широкі частини крил, а самі кінчики, вузькі, мов кинджали, виставив назустріч вітру - і стрімко кинувся вниз.

Вітер грізно ревів у нього над головою. Сімдесят миль за годину, дев'яносто, сто двадцять, іще швидше... Тепер, при ста сорока милях за годину, йому було не так важко долати вітер, як при сімдесяти; один легенький порух кінчиками крил - і він вийшов із піке та промчав над хвилями, мов сіре гарматне ядро в польоті до місяця.

І, дивлячись примруженими очима в лице пітьмі та вітру, він відчув шалену радість. "Сто сорок миль за годину! І все під контролем! Якщо я почну піке з п'яти тисяч футів, а не з двох, - цікаво, з якою швидкістю?.."

Недавні роздуми та обіцянки було забуто, ніби їх звіяв могутній стрімкий вітер. Але він не картав себе за те, що порушив слово. Ці клятви - для чайок, що згодні бути звичайними чайками. А той, хто хоч раз торкнувся вершини пізнання, не може зв'язувати себе такими обітницями.

На світанку Джонатан продовжив тренування. З висоти п'ять тисяч футів рибальські човни в морі здавалися малими трісочками на голубому тарелі, а Зграя за сніданком - хмаркою летких порошинок.

Він лишився живий, був сповнений сили, тремтів від радості - був гордий, що опанував свій страх. І тому він не вагаючись притиснув до тіла передню частину крил, випроставши самі кінчики, і поринув униз, до моря.

Спустившись на чотири тисячі футів, він досяг граничної швидкості, і вітер постав проти нього, мов щільна пульсуюча запона, що перешкоджала йому рухатися швидше. Він летів прямо чимдалі вниз, зі швидкістю двісті чотирнадцять миль за годину. Якщо випростати крила зараз, на такій швидкості, то його розірве на мільйон шматків, і він розумів це дуже добре. Але ж швидкість - це могуття, швидкість - це радість, швидкість - це просто краса!

Він почав виходити з піке на висоті тисячу футів, і кінчики його крил залопотіли й зігнулися під шаленим вітром, а рибальський човен і зграя чайок кудись зникли - і раптом виросли просто в нього перед очима, затуливши собою шлях.

Він не міг зупинитися; навіть не знав, як повернути на такій швидкості.

Зіткнення - це смерть.

І тому він заплющив очі.

І сталося так, що того ранку, на світанні, чайка Джонатан Лівінгстон врізався просто у Зграю, що спокійно снідала, - влетів як вихор, на швидкості двісті чотирнадцять миль, із заплющеними очима! Та, мабуть, Чайка Долі йому всміхнулася - ніхто не загинув.

Коли ж він знову підвів голову до неба, то все ще мчав зі швидкістю сто шістдесят миль за годину.

# data[].attributes.attachment_link.title
Чайка Джонатан Лівінгстон - Річард Бах, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Річард Бах ЧАЙКА ДЖОНАТАН ЛІВІНГСТОН Справжньому Джонатану-чайці, що живе в кожному з нас Частина перша Був ранок, і золоті промені сонця вигравали на легких хвилях тихого моря. Десь за милю від берега закинув сіті рибальський човен, і звістка про це вмить долетіла до Зграї, що чекала сніданку.

# data[].attributes.headline
Вергілій "Енеїда"

# data[].attributes.subject
Вергілій "Енеїда"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Переклад М. Білика

КНИГА ПЕРША
1] Ратні боріння й героя вславляю, що перший із Трої,
2] Долею гнаний, прибув до Італії, в землі лавінські.
3] Довго всевишня по суші і морю ним кидала сила,
4] Бо невблаганна у гніві Юнона була безпощадна.
5] Досить натерпівся він у війні, поки місто поставив,
6] Переселивши у Лацій богів, звідки рід був латинський,
7] Родоначальники Альби й мури походили Рима.

8] Музо, про всі ті причини згадай нам, чию він образив
9] Волю божисту і що так царицю богів осмутило,
10] Що навіть мужа такого побожного змусила стільки
11] Витерпіть бід і пригод; чи такі вже боги невблаганні?

12] Місто старинне було, Карфаген, поселенці тірійські
13] Там оселились, далеко навпроти Італії й гирла
14] Тібру; було воно повне багатств і до бою завзяте.
15] Місто те, кажуть, Юнона найбільше з усіх полюбила,
16] Більше ніж Самос. Тут зброя її, тут її колісниця,
17] Тут, якщо доля дозволить, і влада над світом найвища
18] Має постати,- вона і тоді вже про це турбувалась.
19] Чула, одначе, нащадки такі із троянської крові
20] Вийдуть, що вирвуть колись із корінням твердині тірійські,
21] Вийде й народ відтіля, цар могутній, в боях переможець,
22] Лівії всій на загибель: цю нитку вже випряли парки.
23] З острахом, щоб не збулось це, Сатурнія ще й пригадала
24] Давню війну, що вела біля Трої за любих аргейців.
25] Ще не затерлись-бо в пам'яті й гніву причини, жорстокий
26] Біль не ущух, у серці десь тліли й про присуд Парісів
27] Згадка, і жаль за зневагу краси; й те ненависне плем'я,
28] Й шана, яку Ганімед тепер має. За все це горіла
29] Гнівом важким до троянців, що скрізь їх морями носило,
30] Тих, що данайці іще не добили й Ахілл невблаганний
31] Не докінчив. Не впускала їх довго у Лацій, і довгі
32] Роки ще, долею гнані, вони десь морями блукали.
33] Стільки зусиль було треба, щоб римський народ утворити!

34] Ледве земля сікулійська з очей у них зникнути встигла
35] Й спінені хвилі солоні вони уже різали міддю,
36] В серці своєму Юнона, предвічну ховаючи рану,
37] Так розважала: "То я, переможена, діло облишу
38] Вже розпочате? І не боронитиму я уступити
39] В край італійський цареві тевкрійців з тієї причини
40] Тільки, що фатум не хоче? Паллада могла чей спалити
41] Флот весь аргейців, а їх потопити у морі, хоч винен
42] Був лиш Ойлеїв Аякс біснуватий? Сама вона з хмари [23]
43] Кинула Зевсів бистрий вогонь і розкидала судна,
44] Збурила хвилі вітрами й вогнем, що у грудях пробитих
45] Палахкотів, закрутила й на скелю стрімку настромила.
46] Я ж, яка величаюся тим, що цариця я божа,
47] Зевсова жінка й сестра, із одним лише плем'ям воюю
48] Стільки вже років. Чи хто іще схоче вклонитись Юноні
49] І принести на жертовнику їй свою жертву благальну?"

50] Так розважала Юнона у серці, розлюченім гнівом,
51] І прибула в буревіїв країну, де Австер шаліє,
52] В землю еольську. Еол тут, в просторій печері замкнувши
53] Буйні вітри й буревії шумкі, владарює над ними,
54] В диби заковує, в вежі саджає; вони ж із досади
55] Так у склепіннях гори гомонять, що аж гори лунають
56] Гомоном дужим. А зверху Еол, у твердині засівши,
57] Берло тримає в руках, і вгамовує буйність, і гнів їх
58] Здержує. А не робив би того, то моря всі, і землю,
59] Й небо високе б зірвали й світами несли буревії.
60] Батько могутній, проте, побоявся цього і в печерах
61] Темних замкнув їх, ще й гір нагромадив високих ізверху,
62] Й дав їх під владу царя, який за твердим би законом
63] Міцно тримать їх умів, попускаючи віжки, як треба.

64] Цими словами з благанням звернулась до нього Юнона:
65] "Батько богів, всього роду людського володар, Еоле,
66] Дав тобі владу вгамовувать хвилі, їх вітром здіймати.
67] Плем'я, вороже мені, вже пливе по Тірренському морю
68] Й Трою везе до Італії й здоланих в битві пенатів.
69] Дай же силу вітрам, потопи кораблі їх в пучині
70] Чи розжени їх урозтіч, все море вкриваючи трупом.
71] Двічі по семеро німф є у мене, краси чарівної;
72] Найчарівніша на вроду, проте, серед них Дейопея,-
73] Шлюбом з тобою її поєднаю, признаю твоєю,
74] Щоб за велику цю послугу вічно жила біля тебе,
75] Хай ощасливить тебе вона, батька, потомством хорошим".

76] В відповідь мовить Еол: "Твоя лиш турбота, царице,
77] Знати, чого побажать, а мені лише те, що велиш ти,
78] Треба здійсняти. Цю владу мені ти даєш, та єднаєш
79] Ласку Юпітера, й змогу даєш на бенкетах бувати
80] Разом з богами, і робиш володарем хмар буревійних".

81] Так він промовивши, берло в руках обернув і ним збоку
82] Гримнув у гору порожню; й вітри, наче в лавах загони,
83] Мчаться туди, де їм вихід дали; й суходолом спочатку
84] Вихром гуляють, припали до моря, в основах ворушать. [24]
85] Разом і Евр, і Нот полетіли, й на зливи багатий
86] Африк, і хвилі великі до берега котять. Лунають
87] Крики мужів, і линви скриплять. Несподівані хмари
88] Тевкрам і небо, і день уже з-перед очей виривають.
89] Ніч уже чорна на море злягла. Загриміло склепіння
90] Неба, і блискавки густо в ефірі мигають, кругом все
91] Смертю на місці мужам грозить очевидною. Зразу ж
92] Сили позбувся Еней, весь потом холодним облився;
93] Тяжко зітхає і, руки обидві до неба піднісши,
94] Мовить такими словами: "Сто раз щасливіші герої,
95] Що під високими мурами Трої їм вмерти судилось,
96] Перед очима батьків їх. О ти, наймужніший з данайців,
97] Сину Тідея, чом на Ілійських полях не загинув
98] Я від твоєї правиці? Чом дух не віддав, де суворий
99] Гектор поліг, повалений ратищем внука Еака,
100] Де Сарпедон ліг могутній і де Сімоентова хвиля
101] Стільки шоломів купає, й щитів, і трупів героїв!"

102] Ще він не вимовив слів цих, як з півночі вихор із свистом
103] Бурею злинув, вітрила ударив, зняв хвилю до неба.
104] Тріснули весла, судно закрутилось і стануло диба.
105] Ось насувається зверху гора водяна прямовисна;
106] Ті аж на гребні зависли, а тим, розступаючись, хвиля
107] Дно показала, а там і пісок з глибини вивертає.
108] Три кораблі здужав Нот і метнув їх на скелі підводні;
109] В хвилях вони там стирчать,- вівтарями їх звуть італійці,-
110] Мов велетенський під плесом хребет. Три на скелі стрімчасті
111] Евр під мілини зіпхнув піскові, що аж жалко дивитись;
112] Прірву загачує ними, піском обгортає навколо.
113] Той корабель, що ним вірний Оронт із лікійцями їхав,
114] Перед очима Енея хвиля морська велетенська
115] Б є у корму, і пірнув стрімголов, у безодню скотившись.
116] Збитий керманич; аж тричі судном закрутила на місці
117] Хвиля рвучка, і бездонна пучина його поглинула.
118] Зрідка спливали в безмежнім просторі крутої безодні
119] Зброя мужів, і бервена, й багатства троянські на хвилях.
120] Вже і міцне Ільйонея судно, і героя Ахата,
121] Й те, що ним плинув Абант і що плинув Алет староденний,
122] Буря змогла; усі скріплення палуби зовсім ослабли,
123] Шпари відкрились і воду ворожу до себе приймають.

124] Але Нептун запримітив тим часом, що море заграло
125] І зашуміло могутнє, що пущено бурю й на дні вже
126] Зрушились води стоячі. Ображений тяжко, із моря
127] Виглянув і понад хвилі підняв він спокійне обличчя. [25]
128] Бачить, що флот Енеїв по цілому морю розбитий,
129] Валиться море і небо, здається, уже на троянців.
130] І перед братом не вкрилися хитрість і підступ Юнони.
131] Кличе він Евра й Зефіра до себе і так до них мовить:

132] "Так-то вже вашого роду пиха завела вас далеко?
133] Ви лиш вітри, а посміли без волі моєї й наказу
134] Небо змішати з землею і горами хвилі підняти?
135] Ось я вам! Зараз же швидко приборкайте хвилі кипучі.
136] Потім уже не таку вам покуту завдам за провину.
137] Гей же, рушайте мерщій і вашому панові мовте,
138] Що не йому над морями знак влади - цей грізний тризубець -
139] Доля дала, а мені. Хай дикі тримає він скелі,
140] Ваші, Евре, оселі, Еол хай бундючиться там же;
141] Там, в тих хоромах, нехай у в'язниці вітрів він царює".

142] Так він промовив; та скорше, ніж слово сказав, заспокоїв
143] Збурене море, розвіяв згромаджені хмари і сонце
144] Викотив знову на небо. І вже Кімотоя з Трітоном
145] Судна із гострої скелі, що сили їм стало, стягають.
146] . Сам він тризубцем підважує, сам і піски розгортає,
147] Море вгамовує й їде по хвилях в легкій колісниці. '
148] Так-то бува, як великий народ забунтується часом:
149] Чернь безугавно лютує, і вже смолоскипи літають,
150] Гостре каміння летить, а зброєю лютість кермує.
151] Мужа, проте, як побачать, що в них у пошані великій,-
152] Має-бо він і заслуги,- то змовкнуть, щоб слухати пильно;
153] Грає на їх почуттях він словами і гнів їх гамує.
154] Так увесь гомін на морі затих, коли батько поглянув
155] Ген понад хвилі, проїхав по чистопогідному небі:
156] Кіньми правує до бігу, мов льоту, й відпружує віжки.

157] Втомлені люди Енея прямують шляхом своїм просто,
158] Де побережжя найближчі; і так у Лівійську країну
159] Ідуть. Там глибоко затишок є в узбережжі, там пристань
160] Острів своїми зробив берегами, бо кожна там хвиля,
161] Ринучи з моря, об них розіб'ється й, роздвоєна, круто
162] Знов повертається. Зліва і справа великі там скелі;
163] Небу грозять їх вершини високі; внизу ж попід ними
164] Води спокійні мовчать. Ліси мерехтять доокола,
165] Темні там тіні простелює гай таємничий. З другого
166] Боку печера, в ній скелі звисають; вода там солодка.
167] Викуті крісла у камені дикому - німф то домівка.
168] В цьому-то місці знеможені судна не треба в'язати
169] Линвами, ні прикріпляти, вбиваючи якір зубатий. [26]

170] Тут-то Еней, ледь із цілого флоту сім суден зібравши,
171] З ними спинився. Троянці, що так за землею стужились,
172] Вийшли на берег. Пісками ідуть, що такі їм жадані,
173] На узбережжі, від солі вологі, в утомі лягають.
174] З кременю іскру Ахат тоді креше й, вогонь перейнявши
175] В листя сухе та в поживу ще й хмизу додавши, із труту
176] Полум'я так добуває. Давай тоді блага Церери,
177] Вимоклі в хвилях, виймать, витягать все Церери знаряддя.
178] Втомлені, все ж починають сушити врятоване збіжжя
179] Понад багаттям горючим і тут же на жорнах молоти.

180] Вгору на скелю тим часом виходить Еней і довкола
181] Вже поглядає на море широке, чи, може, Антея
182] Де не побачить, як вітер ним кида, або двоєрядні
183] Судна фрігійські; чи Капія вгледить, або на кормі де
184] Високо зброю Каїка: ніде ні суденця не видно.
185] Бачив, проте, як блукали три олені на узбережжі,
186] Де, пасучися, по долах тягнулися ззаду за ними
187] Череди цілі.

# data[].attributes.attachment_link.title
Енеїда - Вергілій, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Переклад М. Білика КНИГА ПЕРША 1] Ратні боріння й героя вславляю, що перший із Трої, 2] Долею гнаний, прибув до Італії, в землі лавінські. 3] Довго всевишня по суші і морю ним кидала сила, 4] Бо невблаганна у гніві Юнона була безпощадна.

# data[].attributes.headline
Гомер "Іліада"

# data[].attributes.subject
Гомер "Іліада"

# data[].attributes.attachment_link.title
Іліада - Гомер, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Читати повний текст "Іліада" (автор: Гомер) онлайн в перекладі українською мовою; Читати книгу в Бібліотеці зарубіжної літератури

# data[].attributes.headline
Міфи Троянського циклу

# data[].attributes.subject
Міфи Троянського циклу

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Мала Сторінка

# data[].attributes.attachment_link.title
″Давньогрецький епос. Троянський цикл” - з книги ”Легенди і міфи Стародавньої Греції” у переказі Миколи Куна

# data[].attributes.attachment_link.description
Микола Кун. Давньогрецький епос. Троянський цикл. Книга Легенди і міфи Стародавньої Греції. Художник Віктор Бариба.

# data[].attributes.attachment_link.description
Напрями роботиДана категорія має підкатегорії

# data[].attributes.attachment_caption
Зарубіжна література 8 клас

# data[].attributes.attachment_link.title
Зарубіжна література 8 клас

# data[].attributes.attachment_caption
Франческо Петрарка - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.title
Франческо Петрарка - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Published: Feb 13, 2021 Latest Revision: Feb 13, 2021 Ourboox Unique Identifier: OB-1042900 Copyright © 2021

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
Франческо Петрарка

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Журнал "Зарубіжна література в школах України"

# data[].attributes.attachment_link.title
Аудіохрестоматія | | Журнал "Зарубіжна література в школах України"

# data[].attributes.attachment_link.description
Аудіохрестоматія художніх текстів до підручника "Зарубіжна література. 8 клас" (автори Ольга Ніколенко, Марина Зуєнко, Богдан Стороха, "Грамота", 2021) //youtu.be/n9f0mMUmaD0//youtu.be/9kXx2pL3ew8//yo

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Г ете - представник німецького Просвітництва. Найбільш відомим його твором є трагедія "Фауст". Але у 9 класі ви будете вивчати його поезії: "Вільшаний король", "Травнева пісня", "Прометей". Їх ви знайдете у цій збірці.

# data[].attributes.attachment_link.title
Література на літо для 8 класу - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Г ете - представник німецького Просвітництва. Найбільш відомим його твором є трагедія "Фауст". Але у 9 класі ви будете вивчати його поезії: "Вільшаний король", "Травнева пісня", "Прометей". Їх ви знайдете у цій збірці.

# data[].attributes.attachment_link.title
Чайка Джонатан вислів

# data[].attributes.attachment_link.title
Classtime: Teaching Tool for Student Engagement & Learning

# data[].attributes.headline
Вправа "Так-ні"

# data[].attributes.subject
Вправа "Так-ні"

# data[].attributes.attachment_link.title
Classtime: Teaching Tool for Student Engagement & Learning

# data[].attributes.attachment_link.description
Життєвий і творчий шлях Мігеля де Сервантеса Сааведра (аудіо-та відео-контент) - Сервантес. "Дон Кіхот". Лицар сумного образу. Вікторина...

# data[].attributes.headline
Уривок із фільму

# data[].attributes.subject
Уривок із фільму

# data[].attributes.attachment_link.title
Х/ф "Чайка Джонатан Ливингстон", 1973, фрагмент

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олександра Рудніцька

# data[].attributes.attachment_link.title
Екзюпері "Маленький принц". Розділ 24

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Антуан де Сент-Екзюпері "Маленький принц"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Маріупольський центр професійного розвитку

# data[].attributes.attachment_link.title
8 клас. Зарубіжна дітература

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Татьяна Капраленко

# data[].attributes.attachment_link.title
Жанрова своєрідність казки-притчі " Маленький принц"

# data[].attributes.attachment_link.title
Антуан де Сент-Екзюпері Маленький принц - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Книга містить інформацію про життя і творчість французького письменника Антуана де Сент-Екзюпері та його твір "Маленький принц" і завдання для роботи над аналізом цього твору

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Мольєр "Міщанин-шляхтич"

# data[].attributes.attachment_link.title
Класицизм. Мольєр.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дистанційне навчання Лещук М. Л.

# data[].attributes.attachment_link.title
Основні образи комедії «Міщанин-шляхтич». Засоби творення комічного в комедії / ВІДЕОУРОК

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дистанційне навчання

# data[].attributes.attachment_link.title
Мольєр " Міщанин-шляхтич " відеоурок 8 клас зарубіжна література / біографія Мольєра / комедія

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ранок на "Лтаві"

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес урок: Мольєр

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Міщанин-шляхтич - комедія-балет на 5 дій Мольєра, вперше поставлена у 1670. П'єса висміює намагання буржуа підвищити свій соціальний статус переходом у дворянство і є сатирою як на вульгарність середнього класу, так і на гонор та зазнайкуватість аристократії. В основу комедії покладено візит делегації турецьких послів.

"Міщанин-шляхтич" аналіз твору (паспорт)

Автор - Жан Батист Мольєр

Рік написання - 1670 (Твір написаний на замовлення короля Людовика, який хотів висміяти турецькі звичаї. Це бажання було пов'язано з невдалим і вкрай принизливим прийомом посланників-самозванців турецького султана).

Літературний напрям - класицизм

Жанр - соціально-побутова комедія, з елементоми любовної та соціально-психологічної комедії

Тема - прагнення багатого буржуа Журдена потрапити до вищого товариства

Ідея - людина повинна прагнути до внутрішньої шляхетності, здобувати знання та досвід, не втрачаючи свою гідність.

Основні ідеї - викриття соціальних і людських вад
Головні герої:

Пан Журден - прагне потрапити у вище товариство.

пані Журден,

Люсіль - дочка пана Журдена,

Клеонт - хлопець, закоханий в Люсіль. Його образ є втіленням честі та людської гідності.

Дорант - граф, закоханий в Дорімену,

Дорімена,

Ковєль - слуга Клеонта.

Ніколь - служниця Журдена.

Всі події відбуваються протягом одного дня в будинку пана Журдена в Парижі.

"Міщанин-шляхтич" проблематика

місце людини у суспільстві; чинники, якими це місце визначається;

панівні моральні ідеали у державі;

проблеми освіти, виховання, мистецтва, кохання, людської гідності та ін.

Основний конфлікт твору - конфлікт між пристрастю та розумом.

Художні особливості п'єси

різні види комічного: гумор, іронія, сатира, сарказм, буфонада, фарс.

Комедія писалася в рамках класицизму, в ній збережена обов'язкова для класичної п'єси триєдність: єдність місця (будинок пана Журдена), часу (дія укладається о 24 годині) і дії (вся п'єса побудована довкола однієї головної ідеї). У кожному з основних персонажів підкреслена одна провідна межа в сатиричному перебільшенні.

Тема "Міщанин-шляхтич" - схибленість пана Журдена на шляхетності; критика аристократії і викриття рабського плазування буржуазії перед панівним класом.

Сюжет "Міщанин-шляхтич"

Пан Журден, буржуа середнього віку, батько якого розбагатів, торгуючи тканинами, має марнославне бажання стати аристократом. Він замовляє собі новий барвистий аристократичний одяг, демонструючи відсутність смаку, починає брати уроки із шляхетних мистецтв: фехтування, танцю, музики й філософії, роблячи дурня з себе, зі своїх учителів, і з шляхетних мистецтв. Його заохочує розорений аристократ Дорант. Він зневажає Журдена, проте потакає його ілюзіям, намагаючись вициганити в нього гроші для сплати своїх боргів.

Журден мріє одружити свою доньку Люсіль з аристократом, але сама Люсіль закохана в міщанина Клеонта. Слуга Журдена Ков'єль з допомогою пані Журден, розсудливою жінкою, організовує інсценізацію - видає переодягненого Клеонта за турецького принца. Журден хапається за можливість поріднитися із закордоним монархом, його переконують, що як батько нареченої, він теж буде висвячений у дворянство. П'єса завершується церемонією цього гротескного посвячення, балетною сценою, відомою як "турецька церемонія".

Головна проблема, на якій побудований сюжет "Міщанина у дворянстві", відображає певний історичний етап розвитку буржуазії у Франції. Новоспечені буржуа, які накопичили чимало грошей, зароблених різними шляхами, почувалися дворянам. Саме тому вони намагалися наслідувати дворянським манерам, стилю поведінки, одязі, способу життя.

Композиція

Комедія складається з V актів.

Експозиція (дія 1): знайомство з паном Журденом, який наймає вчителів, щоб навчитися аристократичних манер

Зав'‎язка (дія 2): Журден хоче укласти шлюб з маркізою Доріменою, щоб отримати дворянський сан (Журден на цей час одружений і має доньку на виданні). Сварка вчилів через першість в освіті. Кравець одягає Журдена в кумедний костюм, переконуючи, що це "останній писк моди" серед аристократів. Журден щедро всіх винагороджує.

Розвиток дії (дія 3): Дорант обманює Журдена, витрачає його гроші на дорогі подарунки маркізі від свого імені, бо і сам хоче з нею одружитися. Дружина Журдена хоче видати заміж за Клеонта свою дочку Люсіль, у чому їй допомагає служниця Ніколь, закохана в слугу Клеонта Ков'‎єля. Журден проти шлюбу, бо Клеонт - міщанин, а не аристократ.

Кульмінація (Дія 4) - Журден залицяється до Дорімени, але його дружина виганяє гостей. З'‎являється переодягнений Ков'‎єль і каже Журдену, його доньці має зробити пропозицію син турецького султана, а майбутнього тестя він посвятить у сан "мамамуші". Журден щасливий - він нарешті стане дворянином. Відбувається комічна церемонія, яку проводять "турки", найняті Клеонтом, і він сам, вдаючи сина турецького султана.

Розв'‎язка (Дія 5): Журден дає згоду на шлюб Люсіль з Клеонтом, вважаючи, що видає її заміж за сина турецького султана. Ніколь щаслива з Ков'‎єлем, а Дорант одружується з Доріменою, переконавши Журдена, що це таємний хід, що відверне увагу пані Журден від почуттів її чоловіка до маркізи. Всі щасливі - переміг розум над дурістю. Комедія закінчується балетом.

"Міщанин-шляхтич" аудіокнига (скорочено)

# data[].attributes.attachment_link.description
Міщанин-шляхтич - комедія-балет на 5 дій Мольєра, вперше поставлена у 1670. П'єса висміює намагання буржуа підвищити свій соціальний статус переходом у дворянство і є сатирою як на вульгарність середнього класу, так і на гонор та зазнайкуватість аристократії. В основу комедії покладено візит делегації турецьких послів.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Семейный канал

# data[].attributes.attachment_link.title
Сказка. "МАЛЕНЬКИЙ ПРИНЦ". Le Petit Prince.   Аудиосказки. Сказки для детей. Аудиокниги.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
"Міщанин-шляхтич" аудіокнига скорочено. Мольєр

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
зарубіжна література

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.attachment_link.title
Мігель де Сервантес Сааведра "Дон Кіхот" by Natasha

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.attachment_link.title
Сервантес Мігель де Сааведра "Дон Кіхот" - 415 років by Тетяна

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.attachment_link.title
"Маленький принц" Экзюпери. Слушать. Аудиокнига онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
"Маленький принц". Антуан де Сент-Экзюпери. Аудиокнига. Слушать онлайн бесплатно. Аудиоспектакль онлайн

# data[].attributes.attachment_link.title
Добери пару зображенню або цитаті (за романом Сервантеса)

# data[].attributes.attachment_link.title
Кросворд. Мігель Сервантес де Сааведра "Дон Кіхот з Ламанчі "

# data[].attributes.attachment_link.title
 Дон Кіхот і Санчо Панса  

# data[].attributes.attachment_link.description
Розподіли слова до характеристики головних героїв роману Сервантеса 

# data[].attributes.headline
Інтерактивна вправа

# data[].attributes.subject
Інтерактивна вправа

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Надія Тракалюк

# data[].attributes.attachment_link.title
Літературний диктант за казкою-притчею Екзюпері

# data[].attributes.attachment_link.description
Уважно прочитай завдання та обери одну правильну відповідь.

# data[].attributes.headline
"Маленький принц"

# data[].attributes.subject
"Маленький принц"

# data[].attributes.body
Інтерактивна вправа

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Шніткіна

# data[].attributes.attachment_link.title
А. де Сент-Экзюпери. "Маленький принц". Разгадай секреты персонажей 

# data[].attributes.attachment_link.description
Найдите соответствие описания и персонажей произведения. Для выполнения задания кликните мышкой на маркере и подберите соответствующую подпись. После выполнения задания нажмите на ссылку Перепроверить решение. После верного выполнения задания вы увидите ключевую фразу. Перешлите ключевую фразу учителю, заполнив предложенную форму.

# data[].attributes.headline
"Маленький принц"

# data[].attributes.subject
"Маленький принц"

# data[].attributes.body
Перегони

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Шніткіна

# data[].attributes.attachment_link.title
Тестові завдання  за твором Антуана Екзюпері 

# data[].attributes.attachment_link.description
Мають значення знання і швидкість! Бажаю всім удачі, а перемогу хай здобуде найкращий!

# data[].attributes.headline
"Маленький принц"

# data[].attributes.subject
"Маленький принц"

# data[].attributes.body
Заповнити пропуски

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Шніткіна

# data[].attributes.attachment_link.title
А.де Сент-Екзюпері "Маленький принц". Заповнити пропуски

# data[].attributes.attachment_link.description
Вставте пропущені слова у вислови з твору А.де Сент-Екзюпері 

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Быстрее создавайте лучшие уроки

# data[].attributes.attachment_link.title
Великі уроки Маленького принца

# data[].attributes.attachment_link.description
Сопоставить - Перетащите каждое ключевое слово к его определению.

# data[].attributes.headline
"Маленький принц"

# data[].attributes.subject
"Маленький принц"

# data[].attributes.body
Вiкторина

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Класицизм, його характерні ознаки

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Audio-text 8. Міґель де Сервантес Сааведра. Дон Кіхот. Частина 1. Розділ І (скорочено).

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Audio-text 9. Міґель де Сервантес Сааведра. Дон Кіхот. Частина 1. Розділ VIII (уривок).

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Катерина Молодик

# data[].attributes.attachment_link.title
Дон Кіхот та Санчо Панса - парні образи

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
зарубіжна література

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталья Ганич

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лідія Солодар

# data[].attributes.attachment_link.title
Візуальний конспект "Бароко" від творчої студії "Досвітки"

# data[].attributes.attachment_link.title
Біблія як пам'ятка світової літератури

# data[].attributes.attachment_link.description
В океані книжок є такі, що стали материками духовності цілих народів. Особливе місце серед них належить релігійним текстам, які часто називають богонатхненними. Так, наприклад, давні індійці вважали В

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дзядевич Людмила Вікторівна

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок із зарубіжної літератури у 8 класі за романом Барбари Космовської "БУБА".

# data[].attributes.attachment_link.title
Зарубіжна література. 8 кл. Урок 7

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Рішельєвський дистанційний

# data[].attributes.attachment_link.title
Зарубіжна література. 8 кл. Урок 6

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Рішельєвський дистанційний

# data[].attributes.attachment_link.title
Зарубіжна література. 8 кл. Урок 5

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Рішельєвський дистанційний

# data[].attributes.attachment_link.title
Зарубіжна література. 8 кл. Урок 4

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Рішельєвський дистанційний

# data[].attributes.attachment_link.title
Зарубіжна література. 8 кл. Урок 3

# data[].attributes.attachment_link.title
Зарубіжна література. 8 кл. Урок 2

# data[].attributes.attachment_link.title
Зарубіжна література 8 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
Enjoy the videos and music you love, upload original content, and share it all with friends, family, and the world on YouTube.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Анатольевна

# data[].attributes.attachment_link.title
8Б_Космовська1.pdf

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Польська письменниця Барбара Космовська цьогоріч стала спеціальним гостем Львівського міжнародного дитячого фестивалю, до якого видавництво "Урбіно" підготувало вже третій український переклад письменниці - роман "Позолочена рибка".

Авторка радо ставила автографи на двох попередніх своїх книжках "Буба" та "Буба: мертвий сезон" - про дівчинку-підлітка, яка полюбилася не тільки молоді, а й дорослим читачам. Адже 2002 року роман "Буба" здобув головну премію на загальнопольському конкурсі романів для дітей та юнацтва "Повір у силу фантазії", а "Позолочена рибка" стала у Польщі Книгою року-2007 і виборола першу премію на Літературному конкурсі ім. Астрід Ліндґрен.

Барбара Космовська пише про стосунки та кризу з погляду дитини, підлітка, про перше кохання і розчарування, про комплекси і дружбу, про переживання через хворобу близької людини і її втрату. Вона змальовує своїх героїв з симпатією і розумінням, часто - з гумором, саме так, що з ними не хочеться прощатися, коли згортаєш книжку.

Відвертість і сердечність пані Барбари - не тільки в книжках, а й у живій розмові, яку ZAXID.NET пропонує читачам.

- Я почала писати книжки значно раніше, ніж їх стали видавати. Я працьовита і дисциплінована, кажу про це так сміливо, бо це одна з моїх небагатьох переваг. Люблю писати, але це не дуже великі повісті, як на письменника. Коли я мала дуже багато різних обов'язків, писалося мені значно легше, ніж тепер, коли я відмовилася від частини з них. І з цього напрошується висновок: що менше маємо часу, то інтенсивніше працюємо.

- "Українка" - повість для дорослого читача, швидше для читачок, там подано кілька жіночих історій - жінок, які живуть у Львові, в Дрогобичі. Їх поєднує в одну історія головної героїні, Іванки, яка виїжджає до Польщі на роботу, але там їй не дуже щастить. Іванка стає жертвою непорозумінь, браку комунікації. Її не до кінця розуміють в Польщі, і вона мусить давати собі з цим раду. Це повість про тих, хто дуже посвячується і відважно їде на пошуки свого щастя, але в чужій країні не завжди може його знайти.

- Люблю Львів, люблю львівських читачів, дуже зворушуюся, коли отримую від них відгуки про свою нову повість, про те, що знають і люблять Бубу.

- То було моє покликання, і досі я так само трактую писання для молоді. Для такого читача значно важче писати, ніж для дорослого, адже потрібно розуміти його проблеми, знати його мову, розуміти спосіб мислення. Я схиляюся перед молоддю і вважаю, що ми маємо чудову молодь. Ми, дорослі, часто того не бачимо і не розуміємо. Пишу для молоді, бо вважаю, що як доросла маю розповідати молодим про важливі речі, але не роблю цього ані як батьки, ані як учитель, а як друг.

- Одна з моїх доньок, звісно ж, завжди була першою читачкою - старша. Молодша не пропадала за такою літературою, однак обидві дуже допомагали мені у моїй праці. Думка доньок для мене дуже важлива, врешті, вони - більше молодь, ніж я.

- У польській літературі для молоді вже практично нема табуйованих тем, хоча серед "важких" тем, що рідше зустрічаються у літературних творах, я б зарахувала ранню вагітність, сексуальну орієнтацію. Але з кожним днем з'являється дедалі більше книжок на ці теми.

- Вчителювання допомогло мені краще розуміти молодь, але те, що я досліджувала красне письменство, не допомогло мені краще писати книжки, радше навпаки.

- У Вашій книжці про Бубу дорослі часто поводяться геть інфантильно, тоді як сама дівчинка-підліток - виважено й по-дорослому. Яка, на Вашу думку, причина такого обміну ролями між дітьми й дорослими?

- Відповідь на це запитання зовсім коротка: у домі, де дорослі переймаються тільки собою і поводяться, як діти, мусить бути хтось один нормальний, виважений, розсудливий. Саме такою є Буба. Часто буває, що батьки роблять кар'єру, захоплені власними справами, і віддаляються від дітей. Тоді діти в різний спосіб намагаються їх до себе наблизити, я власне й хотіла розповісти про таку родину.

- Батьки насамперед мають присвячувати своїм дітям більше часу. То правда, що живемо у нелегкий час, мусимо працювати і заробляти, однак не варто забувати про дітей. Нема авторитету, бо ми, дорослі, самі його не створюємо, займаємося собою, хочемо бути молодшими, а час біжить, і ми втрачаємо наше справжнє багатство - діти виростають, вириваються з-під нашої опіки і часом не завжди гарно згадуватимуть рідний дім.

- Так склалося, що я ніколи не обираю героїв своїх творів з-поміж знайомих дітей і підлітків, аби нікого не вразити, нікому не зашкодити, не скривдити. Мої герої є витвором моєї уяви, хоч і мають у собі риси реальних людей.

- Звичайно, насамперед мої зрілі героїні мають частину "репертуару" моїх вад, а молоді відображають риси своїх життєвих прототипів: часом мають риси моїх доньок, часом - когось із моїх студентів чи студенток. Іноді - когось, кого я запам'ятала з дитинства.

- У написанні книжки мені дуже допомогло те, що ще до того я читала багато психологічних статей про жаль при втраті. Однак я не радилася з жодним психологом, бо намагалася писати серцем. А якби було по-іншому, то я б написала не повість, а підручник. Я також переживала втрату близьких, і звідси виникла потреба поділитися цим болісним досвідом.

- Я не пишу на теми віри, бо не хочу писати про якусь конкретну віру. У світі є стільки релігій, що ці питання швидше роз'єднують, аніж єднають. Напевне, тому мені залежить, щоб мої герої не говорили про релігію, бо якщо будуть католиками - можуть вразити почуття протестантів, а будучи протестантами, можуть чимсь вразити Свідків Єгови. Шаную усі релігії, тому намагаюся не акцентувати уваги на якійсь конкретній. Натомість загальнолюдські цінності є близькі моїм героям, зокрема християнські.

- О, тих взірців більше, ніж назв книжок. Але якщо окреслити хоча б тих найважливіших - напевне, насамперед Марк Твен, який має велетенське почуття гумору. З польських письменників виховувалась на Макушинськім, якого так само сильно любила. Важливі також теми, яких вони торкаються. Також люблю "Оскара і Рожеву пані" Шмітта - бо це вдала спроба в такий гарний спосіб говорити на важку тему. Багато є майстрів слова, якими не тільки захоплююся, але від яких постійно вчуся.

- Літературні нагороди є найкращою пігулкою для моєї непевності й комплексів. Як людина, що живе далеко від медій, у провінції, не робить кар'єри, отримую час від часу запевнення, що маю право писати надалі.

- Музика для мене дуже важлива. Щоправда, в дитинстві, коли я була малим дівчатком, тато благав мене, щоб краще я писала, а не співала. Я з родини музикантів, мені близька серйозна музика, але також дуже люблю старий добрий рок, на якому я виховувалася в молодості. Серед улюбленців - "Пінк Флойд", якого слухаю до сьогодні, люблю також чимало американських і англійських груп.

- Двічі з'являлася така ідея, писався сценарій, але до остаточної екранізації не дійшло. Наша відома польська акторка й кінорежисер Кристина Янда сама написала сценарій, але не отримала грошей. Я навіть хотіла зіграти у фільмі головну роль, це був би для мене цікавий досвід. Щоправда, я ніколи не шкодувала, що фільм так і не зняли, але я щаслива, що мої книжки знаходять свого читача.

- Зараз правлю повість для дорослих "Українка", але поступово починаю мріяти про молодіжну повість про ранню, небажану вагітність. Дівчинка, яку ця вагітність спіткала завчасу, не готова до цього, це для неї важкий екзамен на дорослість. Намагаюся поволі вжитися в образ особи, яка переживає таку драму, що могла б і не бути драмою, але в її випадку є.

Барбара Космовська (пол. Barbara Kosmowska, нар. 24 січня 1958 у Битові, Поморське воєводство) - польська письменниця. Закінчила полоністику в Ґданському університеті. Деякий час працювала вчителькою польської мови у Битові. Зараз працює на посаді доцента кафедри історії літератури романтизму і позитивізму в Поморській академії у м. Слупськ. Її наукові зацікавлення - це передусім література позитивізму та дитяча й молодіжна література (співпрацює із журналом "Гулівер", присвяченим цій проблематиці).

Літературний дебют Б. Космовської припав на роки навчання в ліцеї (70-ті роки ХХ ст.). Перші спроби опубліковані в неіснуючому нині журналі "Na przełaj" ("Навпростець"). У 80-ті здобула численні премії на поетичних конкурсах. Перший роман "Голодна кішка" видано 2000 року. У 2001 вийшов роман "Приватна територія", у 2002 "Провінція", "Гобелен" та "Буба". У 2003 "Угору річкою", у 2004 "Блакитний автобус", у 2005 - книжка "Думчики". Авторка романів "Пушка" та "Буба - мертвий сезон".

Декілька книжок здобули престижні нагороди: книгу "Приватна територія" названо найжіночнішим романом Б. Космовської, у 2001 вона перемогла на літературному конкурсі "Щоденник польської Бриджит Джонс", організованому видавництвом "Zysk i S-ka", приносячи авторці популярність. Роман опинився у Списку бестселерів А. Ростоцького, який публікує газета "Rzeczpospolita". "Буба" у 2002 отримала головну премію на загальнопольському конкурсі романів для дітей та юнацтва, який проходив під назвою "Повір у силу фантазії", організованому видавництвами "Муза" та "Медіа Родина". Книжка "Позолочена рибка" здобула літературну премію Книга Року 2007, засновану польською філією IBBY (International Board on Books for Young People) та отримала першу премію на Літературному конкурсі ім. Астрід Ліндгрен, організованому Фондом ABCXXI - "Уся Польща читає дітям" під патронатом міністра культури та національної спадщини.

# data[].attributes.attachment_link.title
Барбара Космовська: Люблю Львів, люблю львівських читачів...

# data[].attributes.attachment_link.description
Польська письменниця Барбара Космовська цьогоріч стала спеціальним гостем Львівського міжнародного дитячого фестивалю, до якого видавництво "Урбіно" підготувало вже третій український переклад письменниці - роман "Позолочена рибка". Авторка радо ставила автографи на двох попередніх своїх книжках "Буба" та "Буба: мертвий сезон" - про дівчинку-підлітка, яка полюбилася не тільки молоді, а й доросл...

# data[].attributes.attachment_link.title
Буба:мертвий сезон - Interactive worksheet

# data[].attributes.attachment_link.description
Тест interactive and downloadable worksheet. You can do the exercises online or download the worksheet as pdf.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Your text here

"БУБА"

Барбара Космовська -сучасна польська поетеса, письменниця

Проблематика роману :Самотність у родиніДружбаЖорстокістьПерше коханняЗаманювання до сектНаркоманіяАлкоголізмНадання переваги матеріальному

"Буба" - це сучасний молодіжний сімейно-побутовий роман. Оскільки письменниця тонко розкриває психологію героїв, то його можна вважати і психологічним. У творі багато кумедних ситуацій, що є ознакою гумористичного роману. Гумор у романі - це засіб подолання реального трагізму в реальному житті. Сюжет твору розкрито через світобачення головної героїні та вчинки інших персонажів. Діалоги та життєві ситуації - ось основна форма розвитку сюжету.

60 років від дня народження

24 січня 1958

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
барбара космовська

# data[].attributes.attachment_link.title
Барбара Космовська

# data[].attributes.attachment_link.description
Your text here "БУБА" Барбара Космовська -сучасна польська поетеса, письменниця Проблематика роману :Самотність у родиніДружбаЖорстокістьПерше коханняЗаманювання до сектНаркоманіяАлкоголізмНадання переваги матеріальному "Буба" - це сучасний молодіжний сімейно-побутовий роман. Оскільки письменниця тонко розкриває психологію героїв, то його можна вважати і психологічним. У творі багато кумедних ситуацій, що є ознакою гумористичного роману.

# data[].attributes.attachment_link.title
УПЧ. Барбара Космовська "Буба", "Буба: мертвий сезон". Художній світ Б. Космовської. Батьки - діти, діти - онуки. Ідея поваги й любові до людини. Сімейні цінності у творі

# data[].attributes.attachment_link.description
1) Сусіди родини Буби, із якими дід грав у карти.

# data[].attributes.headline
Електронна книга

# data[].attributes.subject
Електронна книга

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
This free e-book is brought to you by

Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks.

You too can become one of our 75,000 authors.

Join us now and start creating your own books right away.

Create your own free book

# data[].attributes.attachment_link.title
Барбара Космовська. "Буба" - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
This free e-book is brought to you by Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks. You too can become one of our 75,000 authors. Join us now and start creating your own books right away. Create your own free book

# data[].attributes.headline
Буктрейлер "Буба"

# data[].attributes.body
Буктрейлер "Буба"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дмитро Лебедь

# data[].attributes.attachment_link.title
Буктрейлер  Б  Космовська  Книга про Бубу

# data[].attributes.headline
Буктрейлер "Буба"

# data[].attributes.body
Буктрейлер "Буба"

# data[].attributes.attachment_link.title
Буба буктрейлер

# data[].attributes.headline
Барбара Космовська "Буба" (Авторка В.Віловата)

# data[].attributes.subject
Барбара Космовська "Буба" (Авторка В.Віловата)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Валентина Виловата

# data[].attributes.attachment_link.title
Барбара Космовська

# data[].attributes.headline
Експрес -урок Б. Космовська "Буба"

# data[].attributes.subject
Експрес -урок Б. Космовська "Буба"

# data[].attributes.body
(Авторка уроку В. Окопна)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вадим Воропай

# data[].attributes.attachment_link.title
ЕКСПРЕС-УРОК вчитель зарубіжної літератури Окопна В.М.

# data[].attributes.headline
Електронна книга

# data[].attributes.body
Електронна книга

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
This free e-book is brought to you by

Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks.

You too can become one of our 75,000 authors.

Join us now and start creating your own books right away.

Create your own free book

# data[].attributes.attachment_link.title
Антуан де Сент-Екзюпері "Маленький принц" - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
This free e-book is brought to you by Ourboox is the world's simplest platform for creating and sharing amazing ebooks. You too can become one of our 75,000 authors. Join us now and start creating your own books right away. Create your own free book

# data[].attributes.headline
Річард Бах "Чайка Дж

# data[].attributes.body
Річард Бах "Чайка Джонатан Лівінгстон"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дмитро Лебедь

# data[].attributes.attachment_link.title
Буктрейлер до притчі Річарда Баха Чайка Джонатан Лівінгстон

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
чайка джонатан лівінгстон

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
вправа так ні

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
вправа так ні

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
зарубіжна література

# data[].attributes.attachment_link.title
Чайка Джонатан Лівінгстон worksheet

# data[].attributes.attachment_link.description
Вправа ТАК НІ online worksheet for 8. You can do the exercises online or download the worksheet as pdf.

# data[].attributes.attachment_link.title
Антуан де Сент Екзюпері - 120 років з дня народження by Тетяна

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.attachment_link.title
Антуан де Сент-Екзюпері

# data[].attributes.attachment_link.description
Французький письменник Антуан де Сент-Екзюпері сильно любив літати. Перебити любов до польотів не змогли ні катастрофи, які з ним траплялися декілька разів, ні рани з травмами, ні похилий вік.

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація життя і творчості Р.Баха

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Быстрее создавайте лучшие уроки

# data[].attributes.attachment_link.title
Великі уроки Маленького принца

# data[].attributes.attachment_link.description
Сопоставить - Перетащите каждое ключевое слово к его определению.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Людмила Дынкина

# data[].attributes.attachment_link.title
Кто тебя выдумал, звездная страна

# data[].attributes.attachment_link.title
Зі сторінок улюблених книг в бронзу і граніт

# data[].attributes.headline
Електронна книга

# data[].attributes.subject
Електронна книга

# data[].attributes.attachment_link.title
Найкращі цитати Антуана де Сент-Екзюпері, які потрібно пам'ятати завжди - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Copy the following code to embed this book on another site:

# data[].attributes.headline
"Чайка Джонатан Лівінґстон"

# data[].attributes.subject
"Чайка Джонатан Лівінґстон"

# data[].attributes.body
Знайти пару

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Шніткіна

# data[].attributes.attachment_link.title
Головні художні позиції повісті Р.Баха 

# data[].attributes.attachment_link.description
Поєднай головні художні позиції, які, вступаючи в конфлікт, рухають розвиток сюжетної лінії повісті Р.Баха 

# data[].attributes.headline
"Маленький принц"

# data[].attributes.subject
"Маленький принц"

# data[].attributes.body
Заповнити пропуски

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Шніткіна

# data[].attributes.attachment_link.title
А.де Сент-Екзюпері "Маленький принц". Заповнити пропуски

# data[].attributes.attachment_link.description
Вставте пропущені слова у вислови з твору А.де Сент-Екзюпері 

# data[].attributes.headline
"Маленький принц"

# data[].attributes.subject
"Маленький принц"

# data[].attributes.body
Перегони

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Шніткіна

# data[].attributes.attachment_link.title
Тестові завдання  за твором Антуана Екзюпері 

# data[].attributes.attachment_link.description
Мають значення знання і швидкість! Бажаю всім удачі, а перемогу хай здобуде найкращий!

# data[].attributes.headline
"Маленький принц"

# data[].attributes.subject
"Маленький принц"

# data[].attributes.body
Інтерактивна вправа

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Шніткіна

# data[].attributes.attachment_link.title
А. де Сент-Экзюпери. "Маленький принц". Разгадай секреты персонажей 

# data[].attributes.attachment_link.description
Найдите соответствие описания и персонажей произведения. Для выполнения задания кликните мышкой на маркере и подберите соответствующую подпись. После выполнения задания нажмите на ссылку Перепроверить решение. После верного выполнения задания вы увидите ключевую фразу. Перешлите ключевую фразу учителю, заполнив предложенную форму.

# data[].attributes.headline
Інтерактивна вправа

# data[].attributes.subject
Інтерактивна вправа

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Надія Тракалюк

# data[].attributes.attachment_link.title
Літературний диктант за казкою-притчею Екзюпері

# data[].attributes.attachment_link.description
Уважно прочитай завдання та обери одну правильну відповідь.

# data[].attributes.headline
«Маленький принц» вийшов на третє місце за кількістю перекладів

# data[].attributes.subject
«Маленький принц» вийшов на третє місце за кількістю перекладів

# data[].attributes.body
Найвідоміший твір французького письменника Антуана де Сент-Екзюпері «Маленький принц» перекладено трьома сотнями мов.

Завдяки цьому історія потрапила у трійку видань, які перекладено найбільшою кількістю мов світу, поступившись Біблії та Корану.

Трьохсотою мовою, якою перекладено «Маленького принца», стала розмовна форма арабської – хассанія. Нею спілкуються на територіях Мавританії, Малі, Нігерії, Алжиру і, зокрема, марокканської Сахари, де Екзюпері часто черпав натхнення.

Письменник відбував військову службу в Марокко у 1921 році, де мав нагоду особисто познайомитися з хассанією. Саме тут він почав писати свій перший роман «Південний поштовий».

Вважається, що природа та клімат цієї місцевості також надихнули письменника і на «Маленького принца».

Тираж «Маленького принца» у світі сягає 200 мільйонів примірників. Окрім книг релігійної тематики, книга Екзюпері також є однією з найвідоміших та найбільш читаних у світі.

# data[].attributes.headline
 Найкращі цитати про любов і дружбу, які допоможуть поглянути на світ тепліше і доброзичливіше:- Всі дорослі спочатку були дітьми, тільки мало хто з них про це пам'ятає.- Це дуже сумно, коли забувають друзів. Не у кожного був друг.- Люди сідають у швидкі поїзди, але вони вже самі не розуміють, чого шукають. Тому вони не знають спокою і кидаються то в один бік, то в інший ... І все марно.- Ти живеш у своїх вчинках, а не в тілі. Ти - це твої дії, і немає іншого тебе.- Є таке тверде правило. Встав вранці, вмився, привів себе в порядок - і відразу ж приведи в порядок свою планету.- Краще приходь завжди в один і той же час, - попросив Лис. - Ось, наприклад, якщо ти будеш приходити в 4 годині, я вже з третьої години відчую себе щасливим. І чим ближче до призначеного часу, тим щасливішим. А якщо ти приходиш щоразу в інший час, я не знаю, на яку годину готувати своє серце ...- Дорослі ніколи нічого не розуміють самі, і їх дуже втомлює без кінця дітям все пояснювати і розтлумачувати.- На твоїй планеті, - сказав маленький принц, - люди вирощують в одному саду п'ять тисяч троянд ... і не знаходять того, що шукають ...- Чи не знаходять, - погодився я.- А те, чого вони шукають, можна знайти в одній-єдиній троянді ...- A де ж люди? - Знову заговорив нарешті Маленький принц. - У пустелі так самотньо ...- Серед людей теж самотньо.- У людей вже не вистачає часу щось пізнавати. Вони купують готові речі в магазинах. Але ж немає таких торговців, що продавали б приятелів, і тому люди не мають приятелів.- Якщо скажеш дорослим: «Я бачив гарний будинок з червоної цегли, у вікнах герань, а на даху голубів», - вони ніяк не можуть уявити собі цей будинок. Їм треба сказати: «Я бачив будинок за сто тисяч франків». І тоді вони вигукують: «Яка краса!»- Дорослі полюбляють цифри. Коли розповідаєш їм, що у тебе з'явився новий друг, вони ніколи не запитають про найголовніше. Ніколи вони не скажуть: «А який у нього голос? Які ігри він любить грати? Ловить він метеликів? »Вони запитують:« Скільки йому років? Скільки у нього братів? Скільки він важить? Скільки заробляє його батько? »І після цього уявляють, що дізналися про людину.- Досить тільки пересунути стілець на кілька кроків. І ти знову і знову дивишся на західне небо, варто тільки захотіти.- Якщо хочеш, щоб у тебе був друг, приручи мене!- А що для цього треба зробити? - Запитав Маленький принц.- Треба запастися терпінням, - відповів Лис. - Спершу сядь он там, віддалік, на траву. Ось так. Я буду на тебе скоса поглядати, а ти мовчи. Але з кожним днем ​​сідай трохи ближче ...Ти завжди у відповідаєш  за того, кого приручив.- Одного разу я за один день бачив сонячний захід сорок і три рази!І трохи згодом додав:- Знаєш ... коли дуже сумно, приємно помилуватися, як заходить сонце ...- Значить, у той день, коли ти бачив сорок і три заходи, тобі було дуже сумно?Слова тільки заважають розуміти один одного.- Ви гарні, але порожні, - продовжував Маленький принц. - Заради вас не захочеться померти. Звичайно, випадковий перехожий, подивившись на мою троянду, скаже, що вона точно така ж, як ви. Але мені вона одна дорожча за всіх вас. Адже це її, а не вас я поливав щодня. Її, а не вас накривав скляним ковпаком. Її загороджував ширмою, оберігаючи від вітру. Для неї вбивав гусениць, тільки двох або трьох залишив, щоб вивелися метелики. Я слухав, як вона скаржилася і як хвалилась, я прислухався до неї, навіть коли вона замовкала. Вона моя.Хотів би я знати, навіщо зірки світяться. Напевно, потім, щоб рано чи пізно кожен міг знову відшукати свою.Ніколи не треба слухати, що говорять квіти. Треба просто милуватися ними і дихати їхніми пахощами. Мій квітка наповнила пахощами всю мою планету, а я не вмів їй радіти.Любов - це коли нічого не соромно, нічого не страшно, розумієте? Коли тебе не підведуть, не зрадять. Коли вірять.Якщо ти любиш квітку - єдину, якої більше немає на жодній з багатьох мільйонів зірок, цього досить: дивишся на небо і відчуваєш себе щасливим. І кажеш собі: «Десь там і моя квітка ...»

# data[].attributes.subject
 Найкращі цитати про любов і дружбу, які допоможуть поглянути на світ тепліше і доброзичливіше:- Всі дорослі спочатку були дітьми, тільки мало хто з них про це пам'ятає.- Це дуже сумно, коли забувають друзів. Не у кожного був друг.- Люди сідають у швидкі поїзди, але вони вже самі не розуміють, чого шукають. Тому вони не знають спокою і кидаються то в один бік, то в інший ... І все марно.- Ти живеш у своїх вчинках, а не в тілі. Ти - це твої дії, і немає іншого тебе.- Є таке тверде правило. Встав вранці, вмився, привів себе в порядок - і відразу ж приведи в порядок свою планету.- Краще приходь завжди в один і той же час, - попросив Лис. - Ось, наприклад, якщо ти будеш приходити в 4 годині, я вже з третьої години відчую себе щасливим. І чим ближче до призначеного часу, тим щасливішим. А якщо ти приходиш щоразу в інший час, я не знаю, на яку годину готувати своє серце ...- Дорослі ніколи нічого не розуміють самі, і їх дуже втомлює без кінця дітям все пояснювати і розтлумачувати.- На твоїй планеті, - сказав маленький принц, - люди вирощують в одному саду п'ять тисяч троянд ... і не знаходять того, що шукають ...- Чи не знаходять, - погодився я.- А те, чого вони шукають, можна знайти в одній-єдиній троянді ...- A де ж люди? - Знову заговорив нарешті Маленький принц. - У пустелі так самотньо ...- Серед людей теж самотньо.- У людей вже не вистачає часу щось пізнавати. Вони купують готові речі в магазинах. Але ж немає таких торговців, що продавали б приятелів, і тому люди не мають приятелів.- Якщо скажеш дорослим: «Я бачив гарний будинок з червоної цегли, у вікнах герань, а на даху голубів», - вони ніяк не можуть уявити собі цей будинок. Їм треба сказати: «Я бачив будинок за сто тисяч франків». І тоді вони вигукують: «Яка краса!»- Дорослі полюбляють цифри. Коли розповідаєш їм, що у тебе з'явився новий друг, вони ніколи не запитають про найголовніше. Ніколи вони не скажуть: «А який у нього голос? Які ігри він любить грати? Ловить він метеликів? »Вони запитують:« Скільки йому років? Скільки у нього братів? Скільки він важить? Скільки заробляє його батько? »І після цього уявляють, що дізналися про людину.- Досить тільки пересунути стілець на кілька кроків. І ти знову і знову дивишся на західне небо, варто тільки захотіти.- Якщо хочеш, щоб у тебе був друг, приручи мене!- А що для цього треба зробити? - Запитав Маленький принц.- Треба запастися терпінням, - відповів Лис. - Спершу сядь он там, віддалік, на траву. Ось так. Я буду на тебе скоса поглядати, а ти мовчи. Але з кожним днем ​​сідай трохи ближче ...Ти завжди у відповідаєш  за того, кого приручив.- Одного разу я за один день бачив сонячний захід сорок і три рази!І трохи згодом додав:- Знаєш ... коли дуже сумно, приємно помилуватися, як заходить сонце ...- Значить, у той день, коли ти бачив сорок і три заходи, тобі було дуже сумно?Слова тільки заважають розуміти один одного.- Ви гарні, але порожні, - продовжував Маленький принц. - Заради вас не захочеться померти. Звичайно, випадковий перехожий, подивившись на мою троянду, скаже, що вона точно така ж, як ви. Але мені вона одна дорожча за всіх вас. Адже це її, а не вас я поливав щодня. Її, а не вас накривав скляним ковпаком. Її загороджував ширмою, оберігаючи від вітру. Для неї вбивав гусениць, тільки двох або трьох залишив, щоб вивелися метелики. Я слухав, як вона скаржилася і як хвалилась, я прислухався до неї, навіть коли вона замовкала. Вона моя.Хотів би я знати, навіщо зірки світяться. Напевно, потім, щоб рано чи пізно кожен міг знову відшукати свою.Ніколи не треба слухати, що говорять квіти. Треба просто милуватися ними і дихати їхніми пахощами. Мій квітка наповнила пахощами всю мою планету, а я не вмів їй радіти.Любов - це коли нічого не соромно, нічого не страшно, розумієте? Коли тебе не підведуть, не зрадять. Коли вірять.Якщо ти любиш квітку - єдину, якої більше немає на жодній з багатьох мільйонів зірок, цього досить: дивишся на небо і відчуваєш себе щасливим. І кажеш собі: «Десь там і моя квітка ...»

# data[].attributes.headline
Творча робота.              Знайдіть у тексті казки думки Маленького принца, що відображають його ставлення до людей, до природи. Випишіть приклади у зошит.

# data[].attributes.subject
Творча робота.              Знайдіть у тексті казки думки Маленького принца, що відображають його ставлення до людей, до природи. Випишіть приклади у зошит.

# data[].attributes.headline
Маленький пр

# data[].attributes.body
Маленький принц відвідав 6 планет:

# data[].attributes.headline
До пізнання істини Маленький принц зробив декілька кроків:                                                                                                                                            1 крок - прощання з астероїдом В-612 (символи: Астероїд - символ дому, вулкани - те, за що ти відповідаєш, троянда - символ краси, духовності, жіночності, баобаби - зло, погані звички);                                                                                                                                                                                                                                         2 крок - зустріч зі змією на Землі (символ: змія - символ долі, земної мудрості; диявольська спокуса, зла фатальність, яка несе смерть ("торкнувшись когось, я поверну його землі")).                                                                                                                                                                 3 крок - зустріч Маленького принца з квіткою з трьома пелюстками (квітка - символ духовності);                                                               4 крок - Маленький принц на високій горі (символи: гора - високий ідеал, якого прагне досягти людина, луна - самотність, механічне відтворення);                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                             5 крок - сад з трояндами - перевага добра;                                                                                                                                                                                                                                                                          6 крок - зустріч з Лисом (символ Лис - мудрості (кожна людина повинна мати духовний притулок, бути відповідальною за того, кого приручила), відповідальності);                                                                                                                                                                                                                                                                                                      7 крок - зустріч зі стрілочниками (потяг - символ людської долі, життєвих шляхів, що рухаються у усіх напрямках);       8 крок - зустріч з торгівцем пішолями від спраги (пішолі - символ прагнення людства забути свої проблеми; духовна наснага; розрив із природою);                                                                                                                                                                                                                      9 крок - зустріч із пілотом (пілот - друг);                                                                                                                                                                                                                                                                                       10 крок - криниця (символ - духовний зміст буття);                                                                                                                                                                     11 крок - зірки, що вміють сміятися (символ щастя, краси);                                                                                                                                                                                                                                        12 крок - повернення до землі, до людей, до природи, до своєї душі. Центральний конфлікт казки - зіткнення двох систем цінностей, справжніх іфальшивих, духовних і химерних. Принцип побудови - мандрівки та діалоги Маленького принца, які стали діалогами душі людини і самим собою.

# data[].attributes.subject
До пізнання істини Маленький принц зробив декілька кроків:                                                                                                                                            1 крок - прощання з астероїдом В-612 (символи: Астероїд - символ дому, вулкани - те, за що ти відповідаєш, троянда - символ краси, духовності, жіночності, баобаби - зло, погані звички);                                                                                                                                                                                                                                         2 крок - зустріч зі змією на Землі (символ: змія - символ долі, земної мудрості; диявольська спокуса, зла фатальність, яка несе смерть ("торкнувшись когось, я поверну його землі")).                                                                                                                                                                 3 крок - зустріч Маленького принца з квіткою з трьома пелюстками (квітка - символ духовності);                                                               4 крок - Маленький принц на високій горі (символи: гора - високий ідеал, якого прагне досягти людина, луна - самотність, механічне відтворення);                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                             5 крок - сад з трояндами - перевага добра;                                                                                                                                                                                                                                                                          6 крок - зустріч з Лисом (символ Лис - мудрості (кожна людина повинна мати духовний притулок, бути відповідальною за того, кого приручила), відповідальності);                                                                                                                                                                                                                                                                                                      7 крок - зустріч зі стрілочниками (потяг - символ людської долі, життєвих шляхів, що рухаються у усіх напрямках);       8 крок - зустріч з торгівцем пішолями від спраги (пішолі - символ прагнення людства забути свої проблеми; духовна наснага; розрив із природою);                                                                                                                                                                                                                      9 крок - зустріч із пілотом (пілот - друг);                                                                                                                                                                                                                                                                                       10 крок - криниця (символ - духовний зміст буття);                                                                                                                                                                     11 крок - зірки, що вміють сміятися (символ щастя, краси);                                                                                                                                                                                                                                        12 крок - повернення до землі, до людей, до природи, до своєї душі. Центральний конфлікт казки - зіткнення двох систем цінностей, справжніх іфальшивих, духовних і химерних. Принцип побудови - мандрівки та діалоги Маленького принца, які стали діалогами душі людини і самим собою.

# data[].attributes.headline
Сказка. А.Экзюпери. "МАЛЕНЬКИЙ ПРИНЦ". Иллюстрированная аудиокнига. Аудиосказки.

# data[].attributes.subject
Сказка. А.Экзюпери. "МАЛЕНЬКИЙ ПРИНЦ". Иллюстрированная аудиокнига. Аудиосказки.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Книги Для Души

# data[].attributes.attachment_link.title
Маленький принц - Антуан Де Сент-Экзюпери (Сказка)

# data[].attributes.attachment_link.description
Аллегорическая сказка Маленький принц Антуана де Сент-Экзюпери с авторскими изображениями, являющимися не просто иллюстрациями, а единым целым с самим произведением. Крылатые фразы и просто замечательные слова об ответственности, доброте, мудрости Маленького принца выделены в тексте цветом. Посвящение Прошу детей простить меня за то, что я посвятил эту книжку взрослому.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Валентин Кошелевський

# data[].attributes.attachment_link.title
Екзюпері, Антуан де Сент

# data[].attributes.headline
Песочная анимация 

# data[].attributes.subject
Песочная анимация 

# data[].attributes.attachment_link.title
Песочная анимация Маленький принц.Sand animation

# data[].attributes.attachment_link.title
Ілюстратор Владислав Єрко. Річард Бах "Чайка Джонатан Лівінгстон"

# data[].attributes.headline
Фрагмент та саундтре

# data[].attributes.body
Фрагмент та саундтрек із к/ф "Чайка Джонатан Лівінгстон" (1973)

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Зарубіжна література

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Американський письменник сучасності, автор творів "Міст через вічність", "Чужий на Землі. Біплан", "Втеча від небезпеки", "Ніщо не випадкове", "За межами розуму", "Єдина" тощо.

Народився Річард Девід Бах у 1936 році в м. Оук-Парк. Він був праправнуком композитора І. С. Баха.

Упродовж чотирьох років навчався в Каліфорнійському державному університеті. Захоплювався літаками, працював пілотом - каскадером в кіно, пілотом тактичних випробувань ВВС. Автор технічної літератури і льотних інструкцій.

Хоча авіація стала його справжньою пристрастю, Річард Бах завжди мріяв стати письменником, писати про те, що його захоплювало й хвилювало.

Розповіді і нариси письменника - дорогоцінний матеріал простого розуміння і самої елементарної любові, на якій ґрунтувалася піраміда його творчості, яка вершиною своєю піднялася в обитель найвищого розуміння Істини - сутності і серцевини буття Всесвіту. Книги Річарда Баха - провідний шлях у світ пізнання себе і своїх можливостей.

Ідеї, які захоплювали письменника, виявилися важливими для багатьох читачів.

Першою дружиною Баха стала Леслі Перриш, з якою він познайомився під час зйомок фільму за його книгою "Чайка Джонатан Лівінгстон" у 1973 році. Після народження шести дітей подружжя розлучилося тому, що Леслі втратила віру в сім'ю і шлюб. У квітні 1999 року Річард Бах одружився з Сабіною Нельсон-Олексонулос.

Письменник Бах зізнавався, що не любив писати книги: "Якщо я тільки можу повернутися до будь-якої ідеї спиною, залишивши її там, у темряві, за порогом, то я не візьму в руки перо. Але час від часу передня стіна раптово з гуркотом розвалюється, обсипаючи все довкіл водоспадом скляних бризок та цегляною крихтою, і хтось, переступивши оце все сміття, хапає мене за горлянку і ніжно промовляє: Я не відпущу тебе, доки ти не втілиш мене словами і не запишеш їх на папір".

"Чайка Джонатан Лівінгстон" (1970) - одна з головних книг XX ст. Це стисла і мудра притча про велику мрію, яка живе в душі кожної людини, - мрію про політ, про покликання, мрію про безмежну досконалість.

Ідея написання книги виникла в автора 1959 року і була реалізована через вісім років. Письменник вважав, що він не автор твору, а лише медіум. Одного разу, прогулюючись туманним берегом каналу Белмонт Шор (штат Каліфорнія), почув Голос, який вимовив загадкові слова: "Чайка Джонатан Лівінгстон". Підкоряючись Голосу, він сів за письмовий стіл і записав марево, що пройшло перед його очима, як кінофільм. Але на цьому історія майже скінчилась. Скільки письменник не намагався власноручно продовжити повість, йому це не вдавалось, аж поки через 8 років примарилось продовження. Повість не зразу вразила видавців і читачів, спроби видати її окремою книжкою закінчилися невдало. Лише після того, як книгу було ілюстровано чудовими фотографіями фотографа - анімаліста Расела Масона, вона стала успішною.

За жанром - це алегорично-філософська повість про призначення людського життя. Річард Бах задумав написати про птаха, який мріяв пройти крізь стіну обмежень і заборон, виявивши наполегливість у подаланні своїх обмежених можливостей, упевненість у необхідність боротьби за досягнення своєї мети.

Ім'я чайки Джонатан Лінвінгстон - ім'я славетного американського льотчика 30-х років XX ст.

Притча складається із трьох частин, епіграфу: "Справжньому Джонатану- Чайці, яка живе в кожному із нас".

Головний герой - Чайка Джонатан Лівінгстон - був не таким, як уся зграя. Його не приваблювала їжа, він мріяв навчитися літати, зрозуміти, що треба зробити, щоб прискорити політ. Задля реалізації своєї мети відмовився від їжі, незважаючи на худобу, бо мав одні кістки та пір'я. Таку позицію Джонатана в зграї ніхто не розумів, навіть його батьки, які постійно нагадували синові про вічне покликання чайки - літати для того, щоб їсти. Тому поведінка героя сприймалася іншими як своєрідне протиставлення, бажання залишитися вільним і незалежним від загальноприйнятих законів, прагнення заглянути в майбутнє, викликати в інших бажання до досконалості та зміни життєвого устрою на краще.

Чайка Джонатан працював на межі своїх можливостей, намагався бути зосередженим та обережним, проте часто зазнавав невдач. Іноді падав на поверхню води так боляче, що йому здавалося, ніби розбився. У такі хвилини намагався бути нормальною Чайкою, усвідомлюючи, що так буде краще для всіх. Потім усвідомлював, що втрачав зв'язок із Силою, яка змушувала його шукати знання. Це спонукало знову опановувати свій страх і основи мистецтва вищого пілотажу, залишатися вірним своїй мрії.

Щасливий і окрилений радістю відкриття власного Прориву (усі навчаться літати, здобудуть свободу), він чекав на визнання зграї. Однак його покликали до Кола з метою відлучити від себе, прирекли на самотність через безвідповідальність і небажання скоритися. Усі члени зграї були переконані в одному: нікому із чайок не дано зрозуміти сенс життя, бо вони приходять у світ для того, щоб їсти і за рахунок цього якомога довше в ньому існувати.

Незрозумілий, нескорений, самотній, решту своїх днів чайка Джонатан провів у вигнанні. Герой не дорікав собі, не шкодував про ціну, яку довелося заплатити за своє прагнення бути першим серед інших у пошуку Прориву. Єдине, що непокоїло його, - це відмова інших чайок повірити в славу польоту. Причини такого порочного життя він вбачав у страхові, злобі і нудьзі.

Чайка Джонатан не один мав бажання навчитися майстерно літати. Були зграї чайок, які майстерно літали і постійно вдосконалювали свою техніку польоту. Йому пощастило зустрітися з такими розумними птахами, повернутися на їхню землю, бути прийнятим до їхньої зграї.

Чайка Джонатан бачив, що для кожної чайки найвагомішим у житті було удосконалення польоту і самого себе. Йому було дуже гарно з розумними птахами. Він багато чому навчився у своїх братів, у нього навіть були учні. Однак за природою Чайка Джонатан був народжений для того, щоб відкривати істину для інших. Йому понад усе хотілося повернутися до своєї, рідної, зграї і навчати своїх братів гарно літати.

Повертаючись до рідних країв, Джонатан зустрівся з Чайкою Глетчер Лінд, якого вигнали за любов до польоту. Він став ідеальним учнем Джонатана. Через три місяці до них приєдналося ще шість учнів чайок - вигнанців, яких захопила ідея літати заради польотів. Коли всі вони набули певної майстерності, Чайка Джонатан повідомив їм про те, що настав час повернутися до рідної зграї. Однак учні не поділяли думок свого вчителя, бо знали, що без дозволу не можна повертатися туди, де їх не чекали і не кликали. Переконливими для них стали такі слова Чайки - вчителя: "Ми вільні, а тому маємо право йти туди, куди бажаємо, і бути самими собою усюди, де знаходимося". Саме ці слова пробудили у птахів дух свободи, незалежності, гордості і бажання не скоритися іншим, показати, що вони можуть жити ще краще і без зграї.

Повернення і політ чайок - вигнавців захопив зграю, яка, не зважаючи на заборону Голови, вступила з ними в спілкування. Поступово навколо Джонатана та його учнів з'являлися птахи, які приходили уночі, щоб слухати пояснення вчителя. Спочатку вони ховалися, боялися бути викритими. А вже через місяць від зграї відкололася перша чайка Терренс Лоуєлл, яка стала восьмим учнем Джонатана. Слідом за нею із зграї пішов Керк Мейнард.

Тисячі птахів милувалися польотом Джонатана та його учнів, прислуховувалися до слів учителя, не звертаючи уваги на те, що їх можуть побачити. Щодня кількість чайок збільшувалася. У зграї про Джонатана говорили різне: він або Бог, або диявол. Більшість усе ж таки схилялися до другого твердження. Разом з тим ніщо не зупиняло Чайку Джонатана у своєму прагненні змінити життя чайок на краще. І коли він побачив, що його учні вже не потребували допомоги, назавжди покинув їх, виконавши свою місію на землі. Його смерть - це перехід до нового життя і нових страждань.

Автор підвів читача до висновку:

* ненависть і злоба не можуть бути тим, що потрібно любити;

* треба переймати в інших те краще, що вони мали;

* необхідно скористатися розумінням, вийти на небувалі площини самоусвідомлення та самотворення, щоб зрозуміти головне.

Мораль притчі: місія кожного полягає в тому, щоб стати більш досконалим, люблячим, таким, яким тільки кожен спроможний бути. На цій дорозі нікому не гарантована втрата старих друзів (навіть родини), однак не треба перейматися цим, за певний час з'являться нові. Необхідно кожному пам'ятати і не забувати про те, що в усіх випробуваннях їх буде підтримувати безмежна сила світла.

У 1973 році американський режисер Холл Бартлетт екранізував повість.

Вистава столичного Вільного театру за мотивами "Чайка Джонатан Лівінгстон" вже майже 10 років не сходить зі сцени. 18 січня 2004 року актори зіграли цю виставу сотий раз.

Алегоричність повісті: зграя чайок - наше повсякденне життя;

політ Джонатана Лівінгстона - свобода;

прагнення вдосконалювати політ - шляхи людського самовдосконалення, бажання пізнати сенс буття і осмислити свій статус у світі.

Багато критиків, рецензентів зазначили в повісті наявність євангельських і буддійських мотивів. Біблійно-євангельський сюжет виявився в обранництві і вигнанні, поверненні до тих, "чий розум відкритий до знань", учнях - апостолах, дивах, відвідуванні раю для чайок, смерті і воскресінні. Разом з тим підкреслено, що у притчі відсутній будь-який релігійний пафос. Як доказ, наведемо цитати із твору: "Віра тут ні до чого... Навіть у випадку звичайного вміння літати на одній вірі далеко не залетиш". Наставляючи свого учня, Чайка говорив йому: "Не давай їм розпускати про мене безглузді плітки. Або робити з мене бога, добре, Флетч? Я чайка. Ну, хіба що люблю літати".

Буддійські мотиви виявилися в перетворенні, основою якого стало страждання. "Ми перелітаємо з одного світу в інший... А щоб зрозуміти досконалість, на це пішла ще добра сотня життів". У притчі акцентовано увагу не на розвитку образу Джонатана Лівінгстона, а на основному постулаті буддизму - ідеї переродження і досягнення досконалості. "Мета життя - пошук досконалості, а завдання кожного з нас- максимально наблизити її прояв у самому собі, у власному стані і поведінці. Закон на всіх рівнях буття - той самий: свій і наступний світ ми вибираємо за допомогою знання, яке знайшли тут. І якщо тут ми віддаємо перевагу невігластву, то знання наше залишилось дотеперішнім, - наступний наш світ нічим не буде відрізнятися від теперішнього, всі його обмеження будуть збережені, і таким же не підйомним буде гнітючий вантаж незрозумілого виклику".

Присутність євангельських та буддійських мотивів критики пояснювали розквітом у 60-70-х роках XX ст. молодіжного руху хіпі, представники якого відмовилися від споживацького погляду на життя, стверджували культ свободи, любові, проголосили своїми кумірами Ісуса, Будду, Ганді, звернулися до східних учень.

Рей Бредбері відгукнувся про повість - притчу так: "Ця книга Річарда Баха діє відразу в двох напрямах. Вона надає мені почуття Польоту і повертає мені молодість".

"Кишеньковий довідник Месії". Не дивлячись на те, що твори Р. Баха не містили передмови і післямови, цей твір розпочався зі своєрідного вступу. Автор повідомив про те, що користуватися довідником. Його вчив месія Дональд Шимода. Після смерті месії (якого начебто вбили місцеві жителі, вирішивши, що він чаклун) письменник розгорнув довідник і прочитав: "У цій книжці усе може здатися помилкою". У гніві він викинув книгу в поле (штат Айова), а потім назавжди покинув це місце і ніколи не бував на тому полі. Через двадцять років отримав бандероль з твором і вкладеним листом, у якому повідомлялося, як була знайдена книга під час роботи на полі, а також висловлювалася думка, що вона - власність письменника, яка майже не постраждала, і мала належати йому. Зворотної адреси не було. Річард Бах розгорнув книгу. Знову ж ті самі слова "В цій книжці усе може бути помилкою". Письменник ще раз заплющив очі, узяв книжку в руки і запитав: "Дорогий дивовижний томик, навіщо ти до мене повернувся?" Відповідь була такою: "Усі люди, усі події у твоєму житті виникають тому, що покликав їх туди ти. Що ти будеш робити з ними, - вирішувати тобі".

Річард Бах вирішив надати можливість читачеві самому в будь-який час розгорнути книгу і перечитати її всю, прислуховуючись до шепоту мудрості. Використовуючи довідник, закривши очі, можна задавати питання, розгортати книжку на будь-якій сторінці, обирати праву чи ліву сторону, відкривати очі і читати відповідь. Розміщені на кожній сторінці справа і зліва віршовані строфи - це філософські узагальнення з питань сенсу буття, розуміння любові й ненависті, гніву й страху, ролі знання й прагнення до досконалості, випробування людини на землі, пізнання себе самого тощо.

Усі секрети гранично прості для їх усвідомлення і сприймання. Деякі ідеї, викладені в довіднику, висловлювалися прозаїком у інших його книгах.

Автор стверджував: гарантія на складне і щасливе життя міститься в такому:

1. Необхідно визначитися з тим, що любиш робити понад усе на світі.

2. Робити ту справу, яка подобається, незважаючи на будь-які перепони.

3. Дарувати іншим те, чому навчився, але тільки тим, хто розуміє цінність такого дару і хоче його мати.

Отже, написана Річардом Бахом книга - це своєрідний інструктаж про те, як врятувати світ і удосконалити себе.

"Міст через Вічність" - твір багато в чому автобіографічний. У житті Річарда Баха фактично все було майже так, як описано в романі. Правда, в деяких місцях автор вільно обійшовся з хронологією, деяких персонажів взяв із реальних людей, більшість імен вигадав. У цьому творі розповідалося про пошук Великої Любові, сенсу буття і зустрічі з Єдиною Жінкою.

Книгу письменник розпочав з посвяти до Леслі, яка навчила автора літати. Вона складалася із 49 розділів, яким передував епіграф Е. Е. Каммінгса: - як же ми щасливі: ти і я, чий дім лежить поза часом; ми, що спустилися з духмяних гір вічного зараз, щоб пограти в народження і смерть день - другий (а можливо і менше).

Міст через Вічність - це те єдине, що ніколи не закінчиться на Землі, це -Любов між чоловіком та жінкою.

Головний герой - Річард Бах, льотчик, письменник, актор і філософ, людина надто талановита і обдарована. Народився в родині священика, навчався в середній школі ім. Вудро Вільсона в Лонг-Біч, Каліфорнія. Через ненависть до англійської граматики в останній рік свого навчання в школі обрав курс Літературна Творчість. Потім був коледж, у якому навчався перший і останній рік, бо зустрівся з Бобом Кічем, який став його льотним інструктором. Льотні уроки докорінно змінили все життя Річарда. Писати перестав після школи. Не писав, доки не звільнився з ВС, не одружився, не зрозумів, що не може переносити одноманітну працю. Популярність до нього прийшла не зразу. Довелося багато попрацювати, не втрачаючи надії на краще.

На життя герой заробляв тим, що катав на біплані пасажирів. Матеріально був забезпеченим, проте відчував самотність. Мріяв про зустріч з жінкою, яка мала б споріднену з ним душу, була б людиною сильною, у славі своїй йому рівна. Разом з тим був переконаний, що таку жінку знайти важко, бо вже й сам не такий податливий, як раніше, крім того, став розумнішим, пройшов певну фазу відкритості, мав досвід негативного подружнього життя. Річарду хотілося, щоб вона була майже такою, як він, і навіть фізично вродливішою за нього, оскільки обожнював красу; щоб вона поділяла усі його погляди, не палила цигарок, не вживала наркотиків; щоб нічого не боялася, особливо літаків, була самодостатньою і не марила про пригоди, розуміла гумор та іронію, не була скнарою, полюбляла тварин. Він навіть склав на дев'яти сторінках своєрідний список під назвою "Досконала жінка". Проте усвідомлював, що таких вимог не міг задовольнити ніхто, навіть він сам. Однак кожного дня герой усе більше переконувався в тому, що настане той день, коли він зустріне її.

Заради своєї мрії Річард продав біплан і відправився до Флориди на пошуки коханої. Він жив за рахунок власних книг, що стали популярними. їх видавали в Японії, Англії, Німеччині, Франції. На банківському рахунку героя було 1 млн 397 тис. 355 доларів 608 центів. Не дивлячись на те, що він був популярним, виступав на телеканалах, мав два великих будинки, десять аеропланів, серце його, як і раніше, залишалося самотнім.

Ставши заможним і славетним, герой шукав відповіді на питання, як себе поводити, що робити з популярністю, з грошима. Він розумів, що тепер набагато складніше знайти жінку свого життя, оскільки ніколи не зможе дізнатися правду: полюбили його чи його гроші. А їх у нього було так багато, що він не знав, що з ними робити. Найняв фінансових менеджерів і віддав їх під контроль фахівців. Сам же влаштовував шоу з вищого пілотажу, писав книги. Розмірковуючи, дійшов висновку, що єдина, по-справжньому споріднена з ним душа, може бути зібрана тільки з багатьох людей; щастя - це коли велика кількість жінок, літаків. Хоча і переконував себе, що жінки його мрії не існувало, її образ постійно переслідував його.

У Голлівуді під час зйомок фільму за написаною ним книгою зустрівся з акторкою Леслі Перриш. Вона була надто приваблива, навколо неї відчувалося якесь поле впевненості, її позитивне ставлення до життя було привабливим. Героїня, як і він, теж мала негативний досвід шлюбного життя, жила усамітнено, зазнала слави. Кар'єру розпочала з того, що стала моделлю. Потім зайнялася політикою: брала участь у антивоєнному русі, очолювала комітет оглядачів, виступала проти американського уряду, який підтримував війну у В'єтнамі. За сміливість виступів проти влади зазнала судових переслідувань, її отруювали сльозоточивим газом під час демонстрації, погрожували вбити. Ніщо не могло залякати і зупинити героїню. Вона стала одним із засновників телеканалу KVST на телестанції Лос-Анджелеса. Її називали багатою расисткою, в неї стріляли. Після розлучення з чоловіком вона мала багато впливових і заможних коханців, однак ніхто так і не зміг зробити її щасливою. Понад усе Леслі цінувала духовну близькість і здатність дарувати радість іншій людині.

Героїня мала здібності і навички, яких не було у Річарда. Вона робила те, що було недоступне йому. Дуже любила квіти, вирощувала їх, доглядала за ними. А ще вона обожнювала свого кота. Леслі була жінкою, яку не треба було рятувати, представляти в суспільстві, бо її, як актрису, знали, любили й шанували.

Річард і Леслі зраділи, коли познайомилися. Він дуже часто прилітав до неї із Флориди, грав з нею в шахи, не була вона йому чужою і в ліжку.

Леслі, як і Річард, мала теж свої вимоги до чоловіка. За її уявленням, стовідсотковий чоловік - розумний, має творчі здібності і почуття гумору, вміє глибоко відчувати, любить знання і постійно розширює свій світогляд, не палить цигарок, не вживає наркотиків. Він мав бути вродливим, високим, струнким, з міцними руками, чуттєвим, лагідним, люблячим, пристрасним, сексуальним, емоційно врівноваженим, чесним, порядним, високодуховним, проте не належати до певної організованої релігії, любити котів. Отже, їхні вимоги були схожими, тому герої залишилися разом. їх переповнювало одне почуття - почуття любові. Разом з тим вони боялися втратити свободу, бо були впевнені, що саме шлюб приносить людям лише одне нещастя - позбавляє їх свободи.

Поступово їхня дружба переросла в кохання. Першим це відчув Річард. Він намагався втекти, змінити прізвище, щоб ніхто не дізнався, що трапилося з ним. Однак розумів, що подолав чималий шлях, щоб знайти можливість навчитися любити іншу людину. Перед ним став дійсно найважливіший у житті вибір - два різних життя: в одному - Леслі, а в іншому - його безпека. Герой вагався. Зробити вибір допомогла кохана. Вона хотіла постійно бути з тим, кого кохала, ким захоплювалася, хто відчував до неї ті ж самі почуття, що й вона. Її вже не влаштовував його пошук інших жінок, його флірт з ними, а також використання її, відсутність з його боку кроків до кохання. Тому вона поставила йому умову: або вони разом і вона єдина жінка його життя, або вони - тільки друзі.

Річард уже не міг жити без Леслі, крім того, виникли фінансові проблеми: збан- крутував, необхідна була допомога і порозуміння близької людини. Все це йому могла дати тільки вона. Герої стали жити разом. Леслі залишила Голлівуд, Річард продав будинок у Флориді. Вони оселилися серед пустелі біля аеродрому для планерів - Планерного центру Естрелла. Він навчив її літати. Леслі опанувала планер. Так минуло чотири роки. Проте одружилися вони лише тоді, коли в нього вже не було великих грошей, більша частина аеропланів була продана. Він мав тільки одну, Єдину жінку, його життя набуло справжнього сенсу.

Письменник підвів читача до таких висновків:

* чим розумнішою стає людина, тим їй складніше жити в згоді будь з ким; чим більше вона знає, тим краще для неї жити окремо, самій по собі;

* якщо людина досить жорстока, якщо чинить опір меті життя, тоді від неї відступає навіть споріднена їй душа, залишаючи її на самоті;

* будеш завжди самотнім, будеш завжди когось шукати, доки в житті не знайдеться місця для людини, не менш важливої, ніж ти сам;

* двоє сумують тільки тоді, коли ментально й духовно далекі один від одного;

* якщо хочеш, щоб хтось залишився в твоєму житті, ніколи не стався до нього байдуже та егоїстично.

Висновок книги: Сенс буття - в ЛЮБОВІ. Все змінюється, зникає, втрачає сенс, крім головного - Любові. Любов - ВІЧНІСТЬ.

Особливості художнього методу Річарда Баха:

* максимум правдивості;

* використання ритму;

* пауза у визначених місцях тексту;

* спектр вузької уваги до події;

* опис техніки і майстерності польоту;

* використання цитат із попередніх творів;

* філософічність і афористичність.

# data[].attributes.attachment_link.title
Річард Девід Бах - ЛІТЕРАТУРА АНГЛОМОВНИХ КРАЇН

# data[].attributes.attachment_link.description
Американський письменник сучасності, автор творів "Міст через вічність", "Чужий на Землі. Біплан", "Втеча від небезпеки", "Ніщо не випадкове", "За межами розуму", "Єдина" тощо. Народився Річард Девід Бах у 1936 році в м. Оук-Парк. Він був праправнуком композитора І. С. Баха. Упродовж чотирьох років навчався в Каліфорнійському державному університеті.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Річард Бах

ЧАЙКА ДЖОНАТАН ЛІВІНГСТОН

Справжньому Джонатану-чайці,

що живе в кожному з нас

Частина перша

Був ранок, і золоті промені сонця вигравали на легких хвилях тихого моря. Десь за милю від берега закинув сіті рибальський човен, і звістка про це вмить долетіла до Зграї, що чекала сніданку. Ще мить - і тисячі чайок злетілися до човна, щоб вибороти собі якусь поживу. Новий день приніс нові клопоти.

А далеко від усіх, далеко від рибальського човна і від берега, вправлявся в польоті самотній птах - чайка Джонатан Лівінгстон. Він злетів на сто футів угору, опустив свої перетинчасті лапи, задер дзьоба, випростав уперед зігнуті крила і, хоч як це було боляче, силувався втримати їх у такому положенні. Випростані крила обтяжували рух, і він летів усе повільніше, поки шепіт вітру не стих у його вухах, а океан унизу не застиг на місці. Тоді він примружив очі, затамував подих і весь наструнчився в болісному зусиллі - ще трохи... на один дюйм... зігнути крила... Пір'я в нього стало дибки, він закляк у повітрі і впав.

Чайки, як ви знаєте, ніколи не діють нерішуче і не зупиняються в польоті. Спинитися на льоту - це для чайки страшний сором, просто ганьба!

Але Джонатан Лівінгстон - який без тіні сорому знову й знову вигинав напружені крила, щоб летіти все повільніше, а потім спинитися на місці, - був незвичайним птахом.

Більшість чайок не завдають собі клопоту, аби дізнатися щось про політ, - хіба що найнеобхідніше: як долетіти від берега до їжі та повернутися назад. Для більшості чайок головне - їжа, а не політ. А для цієї чайки політ був важливішим за їжу. Джонатан Лівінгстон над усе любив літати.

Проте любов'ю до польотів, як він скоро збагнув, не заживеш доброї слави серед птахів. Навіть його власні батьки дивилися скоса на те, як Джонатан з ранку до вечора літає десь сам-один, та ще й по сто разів шугає аж над водою - як то він казав, тренуючись у низькому польоті.

Він ніяк не міг збугнути - чому, літаючи на висоті, меншій за напіврозмах його крил, він може триматися в повітрі довше і без будь-яких зусиль? Його плавна посадка в низькому польоті завершувалася не гучним плюскотом при зануренні лап у воду, як зазвичай, а появою довгого пінного сліду, що тягнувся за тілом Джонатана, щойно він, підібгавши лапи, торкався води. Коли ж він почав сідати з підібганими лапами на берег, а потім міряти кроками довжину сліду, його батькам це вельми не сподобалося.

- Чому, Джоне, чому? - питала мати. - Чому ти не можеш поводитись, як усі? Оті низькі польоти - це забавка для пеліканів та альбатросів! Чому ти нічого не їси? Поглянь, синку, від тебе саме пір'я та кістки лишилися.

- Ну то й що, мамо? Нехай пір'я та кістки. Я хочу знати, що можу робити в повітрі і чого не можу. Я хочу знати, от і все.

- Бачиш, Джонатане, - мовив батько зовсім не сердито, - скоро зима. Рибальські човни будуть виходити в море нечасто, а риба, що зараз плаває мілко, піде вглиб. Коли вже ти хочеш чогось навчатись, то вчися краще, як здобувати їжу. Польоти - це дуже добре, та з них не проживеш. Не забувай, ти літаєш для того, щоб їсти.

Джонатан слухняно кивнув. Кілька днів по тому він намагався поводитись, як інші чайки; так, він справді дуже старався, і галасував щосили, коли бився за їжу біля рибальських човнів, і пірнав за шматками риби та хлібними крихтами... Та все було марно.

"Яка дурість, - подумав він нарешті - і рішуче кинув насилу здобутого анчоуса голодній старій чайці, що летіла слідом. - Весь цей час я міг би вчитися літатиІ Адже мені ще стільки треба вивчити!"

Невдовзі Джонатан знов опинивсь у морі сам-один - голодний, щасливий, жадібний до знань.

Він хотів знати все про швидкість польоту - і за тиждень дізнався про неї більше, ніж найшвидша чайка у світі.

Злетівши на тисячу футів угору, він щосили замахав крилами, стрімко шугонув униз і зрозумів, чому чайки складають крила, коли йдуть на стрімку посадку. Через шість секунд він уже летів зі швидкістю сімдесят миль за годину, зі швидкістю, при якій крило втрачає рівновагу в русі.

Знову та й знов те саме. Хоч як він пильнував, аби не розслабитись, - на великій швидкості сили полишали його, і він губив рівновагу.

Підйом на тисячу футів. Стрімкий ривок уперед, потім - униз, відчайдушний змах крил, вертикальне падіння. А потім - і так щоразу - його ліве крило завмирало на підйомі, він хилився набік, припиняв махати правим крилом і, безладно перевертаючись у повітрі, кулею мчав униз.

Він ніяк не міг здолати цей підйом на великій швидкості. Він зробив десять спроб - і всі десять разів, коли швидкість перевищувала сімдесят миль за годину, втрачав рівновагу і стрімголов летів у воду.

Річ у тім - зрозумів він нарешті, коли вже був мокрий як хлющ, - річ у тім, що на великій швидкості слід тримати крила непорушно: можна махати крилами лише доти, поки швидкість не перевищує п'ятдесяти миль за годину.

Тоді він злетів на дві тисячі футів угору і спробував іще раз, - стрімко прямуючи вниз, витягнув дзьоба, розпростав крила, а коли швидкість сягнула п'ятдесяти миль за годину, припинив ними рухати. Це було дуже важко, але ж спрацювалоІ Десять секунд він мчав зі швидкістю дев'яносто миль за годину. Джонатан установив світовий рекорд швидкості для морських чайок!

Але ця перемрга була скороминущою. Щойно він почав виходити з піке та змінив положення крил, невідома і нездоланна сила знову заволоділа ним і помчала його за собою зі швидкістю дев'яносто миль за годину. Джонатан почувався так, наче його тіло от-от вибухне, розлетиться на друзки. Стрімко, наче від вибуху, падаючи вниз, він уже не відчув страшного удару об тверду, мов камінь, воду.

Коли він нарешті опритомнів - а це вже була ніч, - він гойдався на хвилях у місячному сяйві. Понівечені крила були немов налиті свинцем, та ще тяжче тиснув на спину тягар поразки. Він потайки марив, аби цей тягар затягнув його у глибінь, на саме дно, щоб усе було скінчено.

Та коли він уже почав занурюватись у воду, якийсь дивний голос ледь чутно озвався до нього зсередини: "Тут нічого не вдієш. Я чайка. Проти своєї натури не підеш. Якби я справді мусив щось дізнатися про польоти, то мав би більше мозку в голові! Якби я справді міг навчитися швидко літати, то мав би короткі крила, як у сокола, і полював мишей, а не рибу. Батько мав рацію. Мені треба забути цю дурницю. Треба повернутися додому, до Зграї, і вдовольнитися тим, що я такий, як є, - жалюгідна, нікчемна чайка".

Голос умовк, і Джонатан скорився йому. Вночі чайка мусить сидіти на березі, і відтепер - так пообіцяв самому собі - він буде звичайною чайкою. Так буде краще для всіх.

Він насилу відірвався від темної води і полетів до берега, радий, що навчився берегти сили в низькому польоті.

"Та ні, що це я, - схаменувся він. - Це все в минулому. Я мушу забути все, чого навчився. Я просто чайка, я такий, як усі інші чайки, і літатиму, як вони". І він із болісним зусиллям піднявся на сто футів угору та чимдуж замахав крилами, кваплячись до берега.

Тепер, коли він вирішив бути просто звичайною чайкою у Зграї, йому полегшало - адже розірвано пута, якими він сам себе зв'язав. Не буде більше ніякого навчання, не буде боротьби - отже, не буде й поразок. І як хороше ні про що не думати, просто летіти в темряві, летіти до берегових вогнів...

"Темно! - раптом пролунав той самий тривожний голос. - Чайки не літають, коли темно!"

Та Джонатан не хотів слухати. "Як хороше, - думав він. - Ясний місяць, світла стежка на воді, вогники на березі - все таке мирне, спокійне..."

"Спускайся вниз! Чайки не літають у темряві! Якби ти справді міг літати в пітьмі, то мав би совині очі! Мав би більше мозку в голові! Мав би короткі крила, як у сокола!"

У нічній темряві, на висоті ста футів, Джонатан Лівінгстон примружив очі. І біль, і роздуми - все зникло безслідно.

Короткі крила. Короткі крила сокола!

Ось тобі й відповідь! "Який я був дурний! Усе, що мені треба, - це маленьке, крихітне крило; все, що мені треба, - це скласти крила, так, щоб у польоті ворушити самими кінчиками! Короткі крила!"

Він піднявся на дві тисячі футів над чорною безоднею моря і, ані хвилі не думаючи про поразку, про загибель, щільно притиснув до тіла широкі частини крил, а самі кінчики, вузькі, мов кинджали, виставив назустріч вітру - і стрімко кинувся вниз.

Вітер грізно ревів у нього над головою. Сімдесят миль за годину, дев'яносто, сто двадцять, іще швидше... Тепер, при ста сорока милях за годину, йому було не так важко долати вітер, як при сімдесяти; один легенький порух кінчиками крил - і він вийшов із піке та промчав над хвилями, мов сіре гарматне ядро в польоті до місяця.

І, дивлячись примруженими очима в лице пітьмі та вітру, він відчув шалену радість. "Сто сорок миль за годину! І все під контролем! Якщо я почну піке з п'яти тисяч футів, а не з двох, - цікаво, з якою швидкістю?.."

Недавні роздуми та обіцянки було забуто, ніби їх звіяв могутній стрімкий вітер. Але він не картав себе за те, що порушив слово. Ці клятви - для чайок, що згодні бути звичайними чайками. А той, хто хоч раз торкнувся вершини пізнання, не може зв'язувати себе такими обітницями.

На світанку Джонатан продовжив тренування. З висоти п'ять тисяч футів рибальські човни в морі здавалися малими трісочками на голубому тарелі, а Зграя за сніданком - хмаркою летких порошинок.

Він лишився живий, був сповнений сили, тремтів від радості - був гордий, що опанував свій страх. І тому він не вагаючись притиснув до тіла передню частину крил, випроставши самі кінчики, і поринув униз, до моря.

Спустившись на чотири тисячі футів, він досяг граничної швидкості, і вітер постав проти нього, мов щільна пульсуюча запона, що перешкоджала йому рухатися швидше. Він летів прямо чимдалі вниз, зі швидкістю двісті чотирнадцять миль за годину. Якщо випростати крила зараз, на такій швидкості, то його розірве на мільйон шматків, і він розумів це дуже добре. Але ж швидкість - це могуття, швидкість - це радість, швидкість - це просто краса!

Він почав виходити з піке на висоті тисячу футів, і кінчики його крил залопотіли й зігнулися під шаленим вітром, а рибальський човен і зграя чайок кудись зникли - і раптом виросли просто в нього перед очима, затуливши собою шлях.

Він не міг зупинитися; навіть не знав, як повернути на такій швидкості.

Зіткнення - це смерть.

І тому він заплющив очі.

І сталося так, що того ранку, на світанні, чайка Джонатан Лівінгстон врізався просто у Зграю, що спокійно снідала, - влетів як вихор, на швидкості двісті чотирнадцять миль, із заплющеними очима! Та, мабуть, Чайка Долі йому всміхнулася - ніхто не загинув.

Коли ж він знову підвів голову до неба, то все ще мчав зі швидкістю сто шістдесят миль за годину.

# data[].attributes.attachment_link.title
Чайка Джонатан Лівінгстон - Річард Бах, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Річард Бах ЧАЙКА ДЖОНАТАН ЛІВІНГСТОН Справжньому Джонатану-чайці, що живе в кожному з нас Частина перша Був ранок, і золоті промені сонця вигравали на легких хвилях тихого моря. Десь за милю від берега закинув сіті рибальський човен, і звістка про це вмить долетіла до Зграї, що чекала сніданку.

# data[].attributes.headline
Буктрейлер до книги 

# data[].attributes.body
Буктрейлер до книги "Чайка Джонатан Лівінгстон" Річарда Баха.

# data[].attributes.attachment_link.title
Річард Бах "Чайка Джонатан Лівінгстон"

# data[].attributes.headline
Р. Бах "Чайка Джонатан Лівінгстон"

# data[].attributes.subject
Р. Бах "Чайка Джонатан Лівінгстон"

# data[].attributes.body
Інтерактивна вправа

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Быстрее создавайте лучшие уроки

# data[].attributes.attachment_link.title
8 клас Річард Бах «Чайка Джонатан Лівінгстон». Знайди пару : образ твору – символічне значення

# data[].attributes.attachment_link.description
Найди пару - Нажмите на соответствующий ответ, чтобы удалить его. Повторяйте, пока все ответы не исчезнут.