# data[].attributes.body
Vana-Vene riigi teket seostatakse idas tegutsenud viikingite ehk varjaagidega. Legend räägib, et 862.a panid riigile aluse teiselt poolt merd kohale kutsutud kolm venda. Ka arheoloogiline leiumaterjal kinnitab, et 9.-10. sajandil mängisid skandinaavlased Vana-Vene riigis olulist rolli.

# data[].attributes.body
988. aastal võeti vastu ristiusk. Seda tegi Vladimir Püha ja see võttis kaua aega ning leidis esialgu palju vastupanu.

# data[].attributes.headline
 Inglismaa kuningad ja asjad millega nad ajalukku läksid

# data[].attributes.subject
 Inglismaa kuningad ja asjad millega nad ajalukku läksid

# data[].attributes.headline
Kaart, mis nätab, missugust ala keegi valitses

# data[].attributes.subject
Kaart, mis nätab, missugust ala keegi valitses

# data[].attributes.body
Pippin Lühikese surma järel tõusis uueks kuningaks tema poeg Karl (768-814), kellest kujunes Karolingide dünastia silmapaistvaim valitseja. Teda kutsutakse "Euroopa isaks". Karl Suure valitsemisajal saavutas Frangi riik oma suurima ulatuse. Sagedaimini viibis Karl Aacheni residentsis; kus tegutses õukonnakool ja kuhu ehitati uhke palee ja kabel.

# data[].attributes.headline
Tähtsamad germaanlaste riigid 6.sajandi algul

# data[].attributes.subject
Tähtsamad germaanlaste riigid 6.sajandi algul

# data[].attributes.body
Vana-Vene riigi kõrgajaks oli suurvürst Jaroslav Targa valitsusaeg (1019-1054). Jaroslav tugevdas suurvürsti võimu, rajas riigi kaitseks palju kindlustusi, korrastas seadusandlust ning soodustas kohaliku kultuuri arengut.

# data[].attributes.attachment_link.title
Where did Russia come from? - Alex Gendler

# data[].attributes.body
õpik
https://www.youtube.com/watch?v=lfe1wEQzSzM

# data[].attributes.body
Inglismaa suuraadlikud hakkasid mässama kuningas Johni vastu, 1215.aastal langes London ülestõusnute kätte ja kuningas oli viimases hädas sunnitud nõustuma nende poolt ette pandud dokumendiga "Suur vabaduskiri", mis piiras kuninga tegutsemisruumi ja määras kindlaks aadlike, vaimulike ja linnade õigused. See sätestas põhimõtte, et kuningas ei tohi alamaid karistada meelevaldselt, vaid ainult seaduste alusel. Keegi ei saa olla seadusest üle ning kõik on võrdsed Jumala ja kohtuniku ees.

# data[].attributes.body
Johni poja Henry III (1216-1272) ajal jätkus suuraadlike võimuvõitlus kuingaga. Nad ei hinnanud Henryt kuigi kõrgelt süüdistades teda võimu kuritarvitamises, prantsuse päritolu lähikondlaste soosimises ja "Suure vabaduskirja" sätete eiramises.
Suurnikud nõudsid, et kuningas ei tegutseks omatahtsi, vaid peaks olulisemates küsimustes nõu nn suure nõukoguga, kuhu kuulusid peapiiskopid, piiskopid, abtid, parunid ja krahvid. Seda esindusorganit hakatigi kutsuma parlamendiks.
Alates 1265. aastast hakati istungitele kutsuma ka alamaadli, linnade ja maapiirkondade esindajaid. Nüüdsest jagunes parlament kaheks kojaks: ülemkojaks ja alamkojaks. Sellise kuju on Inglise parlament säilitanud tänapäevani

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=RAMbIz3Y2JA

# data[].attributes.body
Tollased lääneeurooplased tundsid skandinaavlasi kui põhjast pärit julmi sõdalasi, keda nimetati kas mormannideks või viikingiteks. Sageli kasutatakse nimetust viking üldistavalt kõigi tolleaegsete skandinaavlaste kohta. Väga pikka aega arvasid ajaloolased keskaegsetele kroonikatele tuginedes, et viikingiaegsed skandinaavlased olid eelkõige röövlid ja sõjamehed ning, et nende kultuur oli vähe arenenud ja vaene. Praeguseks on selge, et enamik neist elasid rahumeelset elu, haris põldu või tegeles kaubandusega ning, et nende omanäoline kultuur ei jäänud sugugi alla Lääne-Euroopa kultuurile.

# data[].attributes.body
Noored mehed osalesid meelsasti sõdalastena viikingiretkedel, selle tegi võimalikuks rannaaladel elavate skandinaavlaste suurepärased laevad: nendega võis kiirelt ja ootamatult rünnata ka üsnja kaugel asetsevaid maid. Paljud viikingid rajasid uue talu mõnel vallutatud maal, kus põllumaa kvaliteet oli palju parem. Pikematel reisidel avastati, aga poolkogemata ka senitundmatuid maid, kuhu osad elama kolisid: 9.sajandil Islandi saar, 10.sajandi lõpus Gröönimaa, 1000.aasta paiku jõudsid viikingid isegi Põhja-Ameerikasse.

# data[].attributes.body
Kasutades ära sealsete riikide nõrkust ja killustatust hakkasid viikingid 9.sajandil rüüstama Lääne-Euroopa rannikut. 845.aastal vallutasidnad mõneks ajaks koguni Pariisi, viikingipealik Rollo sai oma valdusse suure osa Lääne-Prantsusmaast, põhjast pärit asunike järgi sai see piirkond nimeks Normandia. Taani ja Norra viikingid olid väga huvitatud Inglismaast, Iirimaast ja neid ümbritsevatest saartest. 9.sajandil tekkis sinna rohkearvuline skandinaavlste asustus, mis mõjutas tugevasti kohalikku keelt ja kultuuri.

# data[].attributes.body
Peamiselt Rootsist pärit viikingid võtsid oma kontrolli alla mööda Venemaa jõgesid kulgevad kaubateed Idamaadesse ning Bütsantsi. On teada, et Bütsantsi keisri ihukaitsevägi koosnes skandinaavlastest.

# data[].attributes.body
Väikekuningate omavaheliste võitluste tagajärjel oli tekkinud kolm riiki: Taani, Norra, Rootsi. Riigi kujunemise käigus võtsid kuningad vastu ristiusu ning sundisid oma alamaid sedasama tegema. Varsti olid Skandinaavia maad enam-vähem samasugused kui ülejäänud kristlik Euroopa. Tugevneva keskvõimuga riikides toimusid sõjakäigud üksnes kuninga teadmisel ja heakskiidul,. järjest olulisemaks muutus rahvusvaheline kaubandus ning kuningad pidid tagama kaubateede ohutuse. Omaalgatuslikud viikingiretked olid läbi.

# data[].attributes.body
õpik
https://www.google.ee/url?sa=i&source=images&cd=&cad=rja&uact=8&ved=2ahUKEwjiku-ZmZrfAhWLhSwKHYfCAT8QjRx6BAgBEAU&url=https%3A%2F%2Fwww.taskutark.ee%2Fm%2Fskandinaavlased-viikingid%2F&psig=AOvVaw2gDgNXarOSE3MLw7b7h8DF&ust=1544700703766714

# data[].attributes.body
õpik

# data[].attributes.body
5.sajandil tungisid Suure rahvasterändamise käigus Rooma riigi lääneprovintsidesse mitmesugused germaani hõimud. Kui Lääne-Rooma keisririik hävis, rajasid uusasunikud selle territooriumile terve hulga väikesi riigikesi. Riikide loojateks olid küll germaanlaste sõjalised rühmitused, kuid uusi valitsejaid toetasid ka paljud roomlased. Järgnenud kahe sajandi jooksul olid need riigid omavahel pidevalt sõjajalal ja nende piirid muutusid pidevalt. Aja jooksul ladina ning germaani keelte segunemisel kujunesid välja itaalia, prantsuse ja hispaania keel.

# data[].attributes.body
Kuigi Karolingide riigis oli väga tähtis roll kirikul ja riigiaparaadil, oli kõige olulisem siiski sõjavägi ja just sõjaväel tugineski Karl Suure võim. Ta nõudis oma alamatelt militaarselt väga palju:kuninga iga-aastastel sõjakäikudel pidid osalema kõik vabad mehed (kui oli vaja talus abiks olla või polnud raha, et varustust osta pidi teiste omasugustega koonduma ja mitme peale ühe sõjamehe välja saatma. Kohustustest kõrvale hiilimise korral ootasid ees suured trahvid. Et hiiglaslikku territooriumi enda võimu all hoida ja vaenlasi tõrjuda, pidi armee pidevalt liikuma. Sõjaline edu ei põhinenud tegelikult mitte selle suurusel, vaid varustuse paremuses.

# data[].attributes.body
Taskutark
õpik
http://the100.ru/images/geniusez/id959/2249-q24.jpg

# data[].attributes.body
6.-12.sajandit peetakse Eesti ajaloos muinasajaks. Tänapäeval arvatakse, et ühiskond oli siin üpriski keeruline, kuigi Eestis ei saa rääkida kuningavõimust, polnud see kaugeltki võrdsete inimeste ühiskond. Tõenäoliselt oli tolleagse inimese jaoks kõige tähtsam tema suguvõsa ning osad olid neist tunduvalt tähtsamad kui teised. Sellised suguvõsad olid teistest rikkamad ning nende kätte koondusid ka parimad põllumaad.

# data[].attributes.body
Tähtsamate suguvõsa liikmete sest valiti ka pealikud, võib oletada, et tähtsamad otsused võttis vastu pealike kogu või ka rahvakoosolek. Samuti on ka tõenäoline, et rahuaegsele pealikele valiti lisaks ka eraldi sõjapealikud.

# data[].attributes.body
Nii arheoloogiliste leidude kui ka kirjalike allikate põhjal tundub, et naistel oli muinasaegses Eesti ühiskonnas võrdlemisi tähtis roll.

# data[].attributes.body
Vabad inimesed moodustasid enamuse elanikkonnast nad olid maaharijad, kelle seas oli nii jõukamaid kui ka vähem jõukamaid. Võib oletada, et Eestis oli väga palju neid, kellel endal maad polnud. Nad kas rentisid seda teistelt või elatasid ennast sulaste, teenijate, käsitööliste või kaubitsejatena. Nagu ka mujal, astusid ka Eesti mehed meelsasti sõdalasena mõne pealiku teenistusse.

# data[].attributes.body
Ühiskonna madalaimal astmel olid orjad. Orjad olid oluline kaubaartikkel Eesti ala läbivatel kaubateedel ning nad mängisid kindlasti olulist rolli ka siinses majapidamises. Orjadeks olid nii sõjaretkedel vangiks langenuid, orjaturgudelt ostetuid kui ka kohalikke, vaesusesse sattunud inimesi.

# data[].attributes.body
Muinasaja lõpul olid Eestis kujunenud välja kihelkonnad. Nimetus kihelkond tuleb arvatavasti sõnast kihl=kokkulepe. Kihelkonna keskuseks oli sageli linnus. Eesti oli jagunenud 14-ks kihelkonnaks, mingisugust keskjuhtimist ei olnud, kõik kihelkonnad juhtisid ennast ise.

# data[].attributes.body
Revala
Virumaa
Harjumaa
Järvamaa
Läänemaa
Alempois
Nurmekund
Mõhu
Vaiga
Soopooliste
Jogentagana
Sakala
Ugandi
Saaremaa

# data[].attributes.body
Naabritega käidi palju läbi: teati ristiusust, meeste rõivad olid peaaegu samasugused nagu rootslastel, naiste ehted sarnanesid Novgorodimaa ehtetüüpidega.

# data[].attributes.body
õpik
TaskuTark
https://www.slideshare.net/uhisgum/eesti-muinasaja-lpul

# data[].attributes.body
Meinhard rajas kiriku ja linnuse ning hakkas innukalt liivlaste seas misjonitööd tegema. Tema tegevusega kaasnes kirikukoormiste ja mingil määral ka piiskopi ilmaliku võimu kehtestamine, mis kohalikele sugugi ei meeldinud. Piiskop sundis ristusu õpetusest lähtuvalt liivlasi nende tavapärast elukorraldust muutma. Kõik see põhjustas Meinhardi ja kohalike vahel konflikte.

# data[].attributes.body
Piiskop Bertholdi ajal läksid liivlaste ja misjonäride vastuolud veel teravamaks ning tema palvel kuulutas paavst välja ristisõja ning saabusid ristisõdijad. Berthold hukkus esimeses lahingus liivlastega.

# data[].attributes.body
Sõda laienes tunduvalt piiskop Alberti ajal. Albert alustas Saksamaal vägede kogumisega, Liivimaale saabunud asutas ta 1201.aastal Riia linna ning tõi piiskopkonna keskuse Ükskülast Riiga

# data[].attributes.body
Püsiva sõjajõu tagamiseks asutati 1202.a vaimulik rüütliordu, mille liikmed kandsid valge mantli peal mõõga kujutist, seepärast tuntakse seda ordut Mõõgavendade ordu nime all. Orduvennad kippusid, aga piiskopil üle pea kasvama ja õhutasid teda uusi maid vallutama.

# data[].attributes.body
1208.a tegid ristisõdijad esimese sõjakäigu Eestisse ja sellele järgnes 20 aastat kestnud verine sõda, mis näitab nii ristisõdijate nõrkust kui ka eestlaste südikust.

# data[].attributes.body
Madisepäeva lahing. Suurim muistne vabadusvõitlus, kus ei osalenud kõik Eesti maakonnad, mis lõppes Lembitu surma ning ristisõdijate võiduga.

# data[].attributes.body
Kuna Riia ristisõdijatest ei piisanud, kutsus piiskop appi Taani kuninga ning selle tagajärjel aastal 1219 rajas Taani kuningas endale Tallinna kohale linnuse. Taanlased hakkasid kiiresti eestlasi ristimanja kuulutasid Põhja-Eesti oma valduseks

# data[].attributes.body
1220-1223 üritasid ka rootslased ja venelased Eestis kanda kinnitada ning kuna Eestlased ei moodustanud neis võitlustes ühtset jõudu ei läinud need meie jaoks eriti hästi.
1227.ristisõdijate vägi vallutas Saaremaa

# data[].attributes.body
Pärast Preisi-ja Kuramaa allutamist sai ordu eesmärgiks leedulaste ristiusustamine, aga peale 100 aastat ponnistust ei õnnestunud ordul Leedut vallutada. Leedu vürstid moodustasid oma riigi ning võtsid ristiusu vastu iseseisvalt alles 1386.aastal

# data[].attributes.body
Ristisõdade käigus tekkis Euroopa kaardile uus maa - Liivimaa. See hõlmas umbes tänapäevase Eesti ja Läti  ala. Liivimaa ei olnud riik, vaid kogum valdusi, millel igaühel oli oma valitseja ehk maahärra.

# data[].attributes.body
Liivimaa jagunes viieks piiskopkonnaks: Riia peapiiskopkond, Tallinna, Tartu, Saare-Lääne ja Kuramaa piiskopkond.

# data[].attributes.body
Liivimaa maapäev toimus ka Volmaris või Valgas ja see oli ainuke koht, kus kõik Liivimaa maahärrad ja seisused korraga kokku said. Maapäevadel arutati tihti näiteks müntimise korraldamist, sõja alustamist või rahu sõlmimist. Vaidlemine ja otsustamine oli raske ning tihti kokkuleppele ei jõutudki.

# data[].attributes.body
õpik

# data[].attributes.body
õpik
TaskuTark

# data[].attributes.body
Euroopa suurim riik varauusajal oli Habsburgide impeerium. Suurima ulatuse saavutas see Karl V (1500-1558) ajal. 1515.a sai Karl Burgundia hertsogiks, 1516.a päris ta Hispaania kuningriigi ning 1519.a valiti ta ka Saksa-Rooma keisriks. Nõnda oligi Karl juba 19-aastaselt hiigelriigi valitsejaks, mis hõlmas suure osa Euroopast ning Hispaania koloniaalvaldused Ameerikas. Tollal tavatseti öelda, et Habsburgide vallutuste kohal ei looju päike kunagi. Karl V jagas riigi oma pärijate vahel kaheks, ent ka edaspidi tegid Hispaania ja Saksa Hasburgidest valitsejad tihedat koostööd.

# data[].attributes.body
Habsburgide võimu kasv pani Prantsusmaa muretsema. Prantsuse kuningad proovisid oma alasid suurendada Põhja-Itaalia vürstiriikide ning linnade arvelt, aga see viis kurnavate sõdadeni Itaalias. Habsburgide-Prantsusmaa konflikt määras Euroopa poliitika 18.sajandini.

# data[].attributes.body
Inglismaa toetas selles konfliktis kord üht kord teist poolt, et kumbki ei hakkaks saareriigi iseseisvust ohustama.

# data[].attributes.body
Hispaania külje all asuv Portugali kuningriik rajas samuti ulatusliku kolooniaimpeeriumi.

# data[].attributes.body
Hispaania Madalmaade provintsides tõstsid mässu hollandased, kellel õnnestus pikkade sõdade tulemusel luua iseseisev vabariik: Madalmaade Ühendatud Provintsid.

# data[].attributes.body
Skandinaavias kogusid võimsust Taani ja Rootsi kuningriigid. Taani kuningad valitsesid ka Norra ja Islandi üle ning Rootsi alla kuulus Soome.

# data[].attributes.body
Ida-Euroopa suurim riik oli Poola, mis ühendas Leedu suurvürstiriigi.

# data[].attributes.body
Varauusaja Euroopa poliitikas mängis olulist rolli ka Osmanite Türgi impeerium. Türklased purustasid 15.sajandil Bütsantsi ning 16.sajandi keskpaigaks vallutasid nad ka terve Balkani poolsaare ning Ungari kuningriigi. Osmanite imperiumi laienemist soodustas ka Euroopa riikide omavaheline konkurents. Ehkki tollases kirjasõnas kutsuti üles moodustama "Türgi hädaohu" vastu kristlikku ühisrinnet, sõlmisid prantslased ja inglased hoopis türklastega Habsburgide-vastase liidu, sest viimases nähti veel suuremat ohtu

# data[].attributes.body
Moskva suurvürstiriik allutas teised Vene vürstiriigid ning Suurvürst Ivan III (1462-1505) väitis, et ta on Bütsantsi keisrite võimu pärija ning hakkas end nimetama Vene tsaariks ( "tsaar" tuleneb sõnast "keiser"). Novgorodi vallutamisega 1478.a laienes Moskva võim Vana-Liivimaa aladeni.

# data[].attributes.body
Tänu kasvavale konkurentsile riikide vahel ning rohked sõjad tugevnes kuningavõim ning tänu sõja ajal kehtestatud maksudele, mis kehtisid edasi ka rahuajal sai kuningas veelgi oma võimu tugevdada. Kui kasutusele tulid tulirelvad vähenes aadli ratsaväe roll. Kuninga õukond muutus riigielu keskmeks.
Ainsaks erandiks kogu Euroopas oli Poola, kus aadlikel õnnestus oma õigused ja privileegid säilitada.

# data[].attributes.body
õpik

# data[].attributes.body
Saja-aastaseks sõjaks on hakatud nimetama sõjalisi konflikte Inglismaa ja Prantsusmaa vahel aastatel 1337-1453. Tegelikult ei sõditud sel ajavahemikul kaugeltki mitte pidevalt, tuli ette ka päris pikki rahuperioode. Üheks sõjaks on neid konflikte nimetatud sellepärast, et kõigil neil oli sama põhjus: Inglismaa kuningadünastia taotles Prantsusmaa trooni. Nimelt olid Philippe Ilusa pojad surnud järglasteta ning kuningaks valiti tema vennapoeg Philippe VI. Inglaste arvates oleks trooni pidanud pärima hoopis Edward III, kes oli Philippe Ilusa tütrepoeg

# data[].attributes.body
Inglased alustasid sõda hästi. Prantsuse kuninga raskerelvastuses olev rüütlivägi sai mitu korda arvulises vähemuses olevatelt inglastelt hävitavalt lüüa. Inglaste põhitrumbiks oli olid pikkade vibuega vinnastatud jalamehed, kelle nooled läbistasid vastase turvise.

# data[].attributes.body
14.sajandi keskel raskendas mõlema osapoole seisukorda katkuepideemia ehk nn Must Surm, mis tappis aastatel 1348-1351 ligi kolmandiku elanikkonnast

# data[].attributes.body
1358.aastal puhes Pariisis mäss troonipärija vastu, see levis ka maapiirkondadesse.
1381. aastal hakkasid Inglismaal talupojad mässama käsitöölise Wat Tyleri eestvõttel ning neil õnnestus vallutada London.
Ülestõusnute lüüasaamine oli paratamatu, sest neist ei olnud vastast hästi organiseeritud kuningavõimule.

# data[].attributes.body
Muutlik sõjaõnn. Pariis langes vaenlaste kätte ja prantslased sattusid suhteliselt lootusetusse seisu kui ootamatult tõstis sõjas väsinud rahva motivatsiooni talutüdruk Jeanne d'Arc, kelle juhtimisel alustasid prantslased vasturünnakut ja vabastasid inglaste piiramisrõngast Orléans'i linna. Seejärel kuningaks kroonitud Charles VII-t saatis sõjaline edu ning 1453.aastaks jäi inglaste kätte vaid Calais'. Saja-aastane sõda oli lõppenud.

# data[].attributes.body
õpik

# data[].attributes.body
Rahvaste rändamine ja uute riikide sõjalised kokkupõrked olid muutnud elu väga ebaturvaliseks, see mõjutas eelkõige kaubandust, mis varustas linnu kõige eluks vajalikuga. Pealegi olid just jõukamad linnad barbarite sihtmärgks. Seepärast asusidki paljud inimesed maale elama ja hakkasid tegelema põlluharimisega, et ennast ise ära toita. Rooma raha kaotas väärtuse ning kadus käibelt. Rooma maanteed hakkasid rohtu kasvama ja lagunema. Varem linnades tegutsenud koolid lõpetasid tegevuse, kirjatarkust ja haritust ei peetud enam oluliseks. Rooma kirjakultuuri kandsid edasi üksnes kirikud ja kloostrid.

# data[].attributes.body
Harjumuspärase elukorralduse hävimine, sõjad, nälg ja haigused tekitasid paljudes tunde, et peatselt saabub maailma lõpp, seega tuleks oma pattusid kahetseda, pöörduda ära siinsest maailmast ning valmistuda eesseisvaks. Algas tõeline munkluse võidukäik. Munkade põhitööks oli raamatute kopeerimine ning misjon ehk ristiusu levitamine.

# data[].attributes.body
Ta sündis Roomas jõukas senaatori perekonnas, sai hea hariduse ning ta valiti peagi kõrgesse riigiametisse, aga ühel hetkel tundus talle kogu ta senine elu mõtetuna. Ta müüs maha oma hiigelsuured maavaldused ning hakkas mungaks. Peagi võttis paavst Gregoriuse oma teenistusse. 590.aastal valiti ta uueks paavstiks ning selles ametis tõusis ta kiiresti Rooma tõeliseks juhiks ja aitas linna jälle jalule. Ta oli esimene mungast paavst ja ta pidas väga oluliseks germaanlaste ristiusustamist. Ta seadis munkluse au sisse ning andis kloostrile suuri eesõigusi. Gregorius Suure ettevõtmisi ja õpetusi pidasid paljud teda endale eeskujuks. Teda peeti üheks silmapaistvamaks paavstiks ja austati pühakuna

# data[].attributes.body
õpik