# data[].attributes.headline
Належить до десяти книжок, які найбільше вплинули на життя людей в усьому світі

# data[].attributes.subject
Належить до десяти книжок, які найбільше вплинули на життя людей в усьому світі

# data[].attributes.body
Віктор Франкл – всесвітньо відомий психіатр, психотерапевт, філософ. 1942 року він потрапив до концтабору, де на нього чекали голод, приниження, хвороби, постійна загроза життю. Аналізуючи свою поведінку та поведінку інших в’язнів, Франкл віднайшов стратегії, що утримують людину над прірвою, захищають розум від божевілля та надають сенс життю. Свій жахливий досвід виживання він описав у книжці, яка допомогла мільйонам людей віднайти себе та змінити життя. Віктор Франкл доводить, що тільки-но людина знаходить сенс свого існування, вона отримує сили, щоб здолати будь-які випробування. Поради людини, яка зазнала нелюдських випробувань, варті того, щоб бути почутими.

# data[].attributes.headline
всесвітньо відома книга канадсько-американського психолога та психіатра Еріка Берна

# data[].attributes.subject
всесвітньо відома книга канадсько-американського психолога та психіатра Еріка Берна

# data[].attributes.body
Книга «Ігри, у які грають люди» написана Еріком Берном у 1964 році. Він задумав її як продовження книги «Транзакційний аналіз у психотерапії», де вперше були викладені основи нового психотерапевтичного методу. У новій книзі автор детальніше зупиняється на теорії психологічних ігор, які люди грають у різноманітних ситуаціях: у сім'ї, на роботі, в особистих стосунках.

# data[].attributes.headline
Це книга з психології, яка досліджує ключові способи впливу на людей "фахівців з дотримання вимог"

# data[].attributes.subject
Це книга з психології, яка досліджує ключові способи впливу на людей "фахівців з дотримання вимог"

# data[].attributes.body
• 6 прийомів, завдяки яким ви станете справжнім майстром переговорів • 16 тактик переконання з арсеналу успішних політиків і бізнесменів • 116 прикладів із життя, які показують, наскільки легко ми стаємо жертвами чужого впливу Що може змусити кожну людину сказати «так»? Як переконувати людей та уникати небажаного впливу? Відповіді шукайте на сторінках цієї книги, яка миттєво стала світовим бестселером.

# data[].attributes.headline
Коротко про найголовніше, зрозуміло про надскладне, захопливо про професійне!

# data[].attributes.subject
Коротко про найголовніше, зрозуміло про надскладне, захопливо про професійне!

# data[].attributes.body
Книга дає розуміння, чому у певні моменти одні люди відчувають внутрішнє піднесення, інші страх або паніку. Стають зрозумілими процеси мислення, причини деяких вчинків. Навіть наявність шкідливих звичок у людини можна розглядати з погляду психології. Ці знання можуть бути використані у спілкуванні з людьми, на роботі та з друзями, з членами сім'ї. Вони допоможуть зрозуміти не тільки саму себе, а й іншу людину.

# data[].attributes.headline
 У 2002 році журнал Forbes включив її до списку 20 найвпливовіших бізнес-книжок під номером 8

# data[].attributes.subject
 У 2002 році журнал Forbes включив її до списку 20 найвпливовіших бізнес-книжок під номером 8

# data[].attributes.body
Книга поділена на 4 частини. В першій автор розповідає про необхідність зміни парадигм та підготовлює читача до праці з цією книгою. В другій частині розповідається про три звички, які допоможуть досягти власної перемоги, а саме перейти від стану залежності до власної незалежності. Але, за словами автора, це не є кінцевою метою ефективного життя. Стівен Кові наголошує, що взаємозалежність є проявом більшої зрілості. Аби її досягти, треба опанувати ще три звички, про які піде мова в третій частині. В останній частині Стівен Кові розповідає про звичку працювати над всіма навичками та самовдосконалюватись.

# data[].attributes.headline
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.subject
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
© Eric Berne, 1964

© DepositPhotos.com / silvercircle, обкладинка, 2016

© Hemiro Ltd, видання українською мовою, 2016

© Книжковий Клуб "Клуб Сімейного Дозвілля", переклад і художнє оформлення, 2016

Новий вступ

Одного зимового ранку, сорок років тому, мій керівник дав мені примірник книги "Ігри, в які грають люди", зауваживши, що, незважаючи на дивну назву, її автор дав поштовх психіатрії. У той час я був інтерном психіатричного відділення Університету Макгілла у Квебеку і мій керівник Хайнц Леман, доктор медичних наук, був, можливо, найвпливовішим психіатром Північної Америки. За декілька років до цього він запропонував використання торазину (аміназину) у лікуванні шизофренії у Північній Америці. Така пропозиція стала революційною у лікуванні психічнохворих людей.

Ні доктор Леман, ні я тоді не знали, що Ерік Берн виріс у Монреалі та закінчив Університет Макгілла. За п'ять років під час проходження тренінгу Берна в Сан-Франциско я дізнався, що наша з ним підготовка мала схожість і в інших аспектах: спочатку ми вивчали класичну психіатрію та мали спільний інтерес щодо того, як минуле впливає на людей - дехто дозволяє йому вирішувати, ким вони є, а дехто робить його частиною майбутнього. Та що найбільше вразило мене в Берні - це його чотири риси характеру: розумові здібності, чітка сконцентрованість, стриманий і неортодоксальний гумор та вміння зрозуміти лад і схеми, що лежать в основі звичайного хаосу людських стосунків.

У пропонованій книзі читач знайде всі ці характеристики. Одна з сильних сторін Бернового аналізу ігор - це те, що внутрішній досвід людей пов'язують із їхньою міжособистісною поведінкою, психологічною та соціальною, як у конкретний момент, так і через певний проміжок часу. Вражаючі та місцями іронічні назви, які він дав описаним іграм, змушують нас замислитись, побачити речі дещо під іншим кутом та, кепкуючи, впізнати себе.

Дехто з перших читачів цієї книги міг передати її своїм рідним чи друзям з урочистими словами, ба навіть із погрозою: "Друже, у нього точно є твій номер!", але не це було наміром Берна. Він запросив нас посміятися з нашої абсурдності та особливостей, але його гумор не є злісним. Швидше за все, це відчинені двері, що раптово з'явились перед нами нізвідки; а в лікуванні пацієнтів Берн справді відчинив нові двері. Він чесно питав їх: "Що ви бажаєте змінити? І як ми дізнаємось, що ви це зробили?" Ці питання допомагали сформувати чітке визначення цілей і, таким чином, особливих критеріїв, за якими варто оцінювати успіх лікування - процес, який робить лікування цілеспрямованим. "Я не проводжу сеансів групової терапії, - казав він, - я лікую людей".

Щоб опублікувати "Ігри, в які грають люди" 1964 року, Берн та його друзі були змушені шукати гроші й заплатити видавцеві. На подив усіх, хто не сприймав цю книгу, вона стала бестселером і такі поняття, як "погладжування", "гра", "ракетка", "взаємодія", "Дитина", "Батько-Мати" та "Дорослий", швидко стали частиною популярної культури 60-х та 70-х років, хоча, щоправда досить рідко, вживались у конотаціях та значеннях, які він навіть не вкладав у них.

На жаль, успіх зробив із транзакційного аналізу просто популярну психологію. Під час широких обговорень завжди нехтували такими фактами: транзакційний аналіз - це серйозний когнітивно-поведінковий підхід до лікування, і такий аналіз має дієві засоби вираження внутрішніх моделей власного "я" та психодинамічних проблем.

До того часу, як ситуація набула рівноваги, та хвиля популярності транзакційного аналізу дещо вщухла, було додано нові концепції та нововведення, а більшість ідей була досить змінена. Берн помер, і розкол серед лікарів пацієнтів, що мали регресію, виснажив транзакційний аналіз і його послідовників. Проте коріння залишилось міцним.

Транзакційний аналіз сьогодні

Понад 10 000 людей в усьому світі вважають себе послідовниками транзакційного аналізу. У багатьох країнах існують формальні регіональні групи та п'ять інтернаціональних: Міжнародна асоціація транзакційного аналізу, Американська асоціація транзакційного аналізу (ААТА), Західна Тихоокеанська асоціація транзакційного аналізу (ЗТАТА), Латиноамериканська асоціація транзакційного аналізу (ЛАТА) та Європейська асоціація транзакційного аналізу (ЄАТА). Остання налічує 6000 осіб. Ці організації складаються як з любителів, так і з професіоналів. Екзамени на отримання сертифіката на основі рівня підготовки в галузі психотерапії, психологічних консультацій, освіти та розвитку організацій гарантують контроль якості і є постійним джерелом поповнення лав послідовників. У таких країнах, як Велика Британія та Австралія, існує можливість використовувати вивчення транзакційного аналізу як головну частину вимог до отримання ступеня магістра.

Усі ці ідеї: нариси інформативних досліджень та інтуїтивні здогадки у вигляді практичних узагальнень та зручних діалектичних діаграм - Берн презентував у наукових колах свого часу. Проте зараз ми можемо розуміти їх у межах сучасної науки. Далі наведено декілька прикладів.

Погладжування

Берн визначив погладжування як визнання, яке одна людина дає іншій, як невід'ємну частину фізичного та психічного здоров'я. Сьогодні втрата матері, прив'язаність немовлят та роль фізичного дотику в звичайному житті - це, швидше за все, найбільш досліджувані сегменти психічного здоров'я. Наприклад, було доведено, що дуже малі діти потребують фізичних погладжувань, щоб залишатись живими, хоча фізичні погладжування самі по собі стають не такими важливими, коли ми вивчаємо вербальні та невербальні погладжування.

Я-стани

Берн описав Я-стани як послідовні способи мислення, відчуття та поведінки, які виконуються разом. Зараз ми можемо витлумачити ці Я-стани як вияв особливих нейронних сплетінь мозку. Завдяки успіхам у нейровізуалізації нейронні сплетіння можуть бути фактично візуалізовані.

Берн позначає сплетіння, які розвиваються на початкових етапах життя, Я-станом Дитина. Коли ми активуємо один із них, ми поводимось як дитина, якою ми були. Сплетіння, що є інтерналізацію людей, які нас виростили, та стани, які ми активуємо, Берн називає Батько. У стані Батька ми думаємо, відчуваємо та поводимось як один із наших батьків чи хтось, хто був на їхньому місці. Я-стани, які мають справу з теперішнім і не перебувають в емоційному плані, називаються Дорослим. У стані Дорослого ми адекватно оцінюємо реальність і ухвалюємо рішення, базуючись на фактах, та впевнюючись, що емоції та ідеї Дитини чи Батька не впливають на процес.

Варто зазначити, що Я-стани - реальні та їх можна вивчати, на відміну від гіпотетичних Его, Воно та Над-Я з психоаналізу. Також варто звернути увагу на те, що всі ми маємо три Я-стани та використовуємо кожен із них залежно від того, що пасує часу та обставинам. Інакше кажучи, Дорослий, який являє собою Я-стан чи групу Я-станів, - це не те саме, що й доросла людина.

Якщо одного разу визначити Я-стан, його легше визначити знову. Така концептуалізація дає нам можливість описати взаємозв'язок між Я-станами індивіда та різних людей.

Кожна взаємодія має дві частини: стимул та реакцію. Окремі взаємодії зазвичай також є частиною послідовності. Аналіз таких послідовностей дає нам можливість подивитись на успішне та неуспішне спілкування й отримати більше деталей щодо того, як люди отримують погладжування, проводять свій час та ставляться одне до одного. Пізніше ми поговоримо про те, що ігри - це особливі способи будування стосунків та взаємодії з іншими.

Аналіз ігор

У книзі "Ігри, в які грають люди" Берн описує гру як зразкові та передбачувані серії транзакцій, які на перший погляд здаються правдоподібними, але насправді маскують мотивації та призводять до чітко визначеного передбачуваного результату. Вони є укоріненими, неефективними методами отримання погладжувань, але люди, що беруть у цьому участь, не повністю усвідомлюють, що є частиною дворівневих транзакцій. Берн мав на увазі не те, що людина свідомо маніпулює іншими чи навмисно заплутує їх, як говорять зараз: "Він бавиться в розум" чи як показано в подружніх військових іграх у п'єсі Едварда Олбі "Хто боїться Вірджинії Вульф?"

Берн очікував, що аналіз ігор покращиться з розвитком накопичених знань, але він окреслив елементи теоретичного аналізу ігор: теза, мета, ролі, взаємодії, парадигма, кроки, шість типів переваг та винагорода. Він також визначив декілька систем класифікації. Пізніше, 1972 року, він був змушений винайти базову формулу, щоб їх описати. Якщо послідовність транзакцій не відповідала цій формулі, він не розглядав її як гру. Формула гри має таку схему:

"Команда" - це перший крок / запрошення, яке робить ініціатор, Особа А. "Виверт" - це слабкий бік особи Б, що змушує її реагувати на команду (Р). З - це зміна Я-станів особи А. В1 - це її винагорода, неочікуване відчуття. Щоб зрозуміти це на практиці, давайте розглянемо приклад Джонні, хлопчика, який брехав.

У той час як його батьки з друзями пили каву на кухні, п'ятирічний Джонні бігав кімнатами, бавлячись зі своєю машинкою. Раптом із вітальні долинув гуркіт. Увійшовши до кімнати, його мама побачила розбиту вазу на журнальному столику.

"Хто це зробив?" - спитала вона.

"Песик", - відповів Джонні.

Мати розізлилась. Вона знала, що випустила собаку надвір п'ять хвилин тому. Вона вдарила сина зі словами: "Моя дитина не брехатиме!"

Було зрозуміло, хто розбив вазу. Отже, питання матері щодо того, хто розбив вазу, хоч і було на перший погляд запитом Дорослого на отримання інформації, на психологічному рівні було стимулом до того, аби Джонні збрехав. Саме це й сталося. Розізлившись, мати змінила Я-стан Дорослий на Я-стан Батько. Її винагородою стало непередбачуване відчуття праведного гніву.

Ми б сказали, що мати грала в гру "Попався, сучий сину" (ПСС). Однак варто зазначити, що вона виставила сина винуватим та вдарила його ненавмисно. Навпаки, вона дуже засмутилась. Джонні у свою чергу грав у гру "Вдар мене". Якби він сказав "Я це зробив", гра б не розпочалась.

Аналіз ігор після Берна

Найчіткіші методи аналізу ігор наприкінці 70-х років запропонували Боб та Мері Ґолдінги. Для них гра складається з такої послідовності транзакцій:

1. Особа А посилає очевидний сигнал і водночас відправляє приховане послання.

2. Особа Б відповідає на приховане послання.

3. Відтак Особа А змінює Я-стан і відчуває раптову негативну емоцію.

За допомогою сценарію за участі Джонні та матері ми можемо проаналізувати гру таким чином:

Мати (Особа А): Очевидна взаємодія - "Хто це зробив?" На соціальному рівні це лише питання задля отримання факту. На психологічному рівні - це стимул, щоб Джонні збрехав.

Джонні (Особа Б): "Песик". Джонні відповідає на приховане послання.

Мати (Особа А): Вона гнівається, змінюючи Я-стан, і як наслідок - виникає зле почуття.

Ігри, як зазначили Ґолдінги, практично названі почуттям, яким наприкінці оволодіває ініціатор, або результатом, якого він досягає. Через те, що мати розпочала послідовність та відчула праведний гнів під час викриття лиходія, ми називаємо гру ПСС. Джонні, своєю чергою, грав у гру "Вдар мене", яка закінчується його побиттям.

Драматичний трикутник

Розвиваючи працю Берна щодо ролей у грі, Стів Карпман наприкінці 60-х визначив, що кожна п'єса потребує жертви. Ба більше, для того, щоб стати жертвою, людині потрібен або рятівник, або переслідувач. Щоб п'єса розвивалась, люди міняються ролями та навіть залучають інших осіб, формуючи драматичний трикутник транзакцій.

В іграх ці три ролі виконуються всіма учасниками. Коли люди грають одну з ролей, вони раптово можуть зрозуміти, що грають іншу. У вищезазначеному прикладі мати починала грати як можливий рятівник, потім перетворилась на жертву й закінчила гру переслідувачем. Джонні ж починав як переслідувач (для матері), а відтак (у результаті) став жертвою.

У середині 70-х Шіфф та її послідовники помітили, що під час гри кожен з учасників не використовує всі його чи її Я-стани. Наприклад, у грі ПСС одна особа активує Я-стани Батька й Дорослого, а інша - Дитини. Отже, активуються всі три Я-стани. Ніби вони всі разом утворюють цілу особу.

У прикладі з Джонні та його матір'ю мати діяла в межах Я-станів Дорослого та Матері, а Джонні - Дитини. Якщо повторювати цю гру знову і знову, існує небезпека, що, зростаючи в атмосфері докорів, Джонні може вирости стурбованим через принизливе становище, що є результатом догоджання, перешкожання чи брехні людям, які мають владу. Тобто він не зможе адекватно використовувати свого Дорослого та Батька.

Особа, яка розпочинає гру, робить це з поступкою, що може бути одним із чотирьох таких виглядів: 1) поступка через те, що є проблема; 2) поступка через зміст проблеми; 3) поступка через те, що проблема може бути вирішена особою; 4) поступка через те, що проблема може бути вирішена будь-ким.

Мати Джонні не врахувала того факту, що собака був надворі, а дуже швидкий Джонні стояв біля розбитої вази. Вона також не врахувала, що не зробила дім безпечним для дитини. Більш доцільною реакцією були б слова: "Не підходь" чи "Піди принеси віник".

Ігри в контексті сценарію

1979 року Р. Г. Ерскін та М. Дж. Зальцман розширили ідею Берна твердженням, що винагорода у грі посилює основну просторово-часову позицію людини, - наріжну позицію, яку вона має стосовно себе та інших, а також їхніх рішень згідно зі сценарними рішеннями. Тобто сценарії складаються з повторюваних ігор та винагород. У попередньому виданні цієї книги Берн, однак, підкреслює, як легко гра "Боржник" може трансформуватись у життєвий план.

Мати Джонні стала заручницею відчуття, що всі люди (чи чоловіки) погані та будуть брехати їй, таким чином підтвердивши старі міркування щодо себе, інших і того, що вона може очікувати від світу. Безумовно, таку гіпотезу варто перевірити, інакше вона залишиться лише марною здогадкою. Може бути й таке, що мати створює ситуації, які призводять до негативних відчуттів, які вона використовує для поліпшення сценарію. Наприклад, вона може накопичувати негативні відчуття, які виправдають її вияв невдоволеності діями Джонні та бажання позбутися його, що й дозволить їй використати це для виправдання свого розлучення. У такому випадку ми могли б назвати її почуття емоційною "ракетою". Вона буде використовувати свій стрес як купони, щоб у майбутньому обміняти їх на "приз".

Сучасні відеозаписи немовлят, маленьких дітей та їхніх матерів, на мій погляд, показують, що в деякі ігри починають грати ще з першого року життя. Вони, певно, записуються як зразки поведінки у прихованій пам'яті задовго до того, як дитина вперше вимовляє слово. Як зазначає Берн, ми активно навчаємо наших дітей грати у певні ігри. Ба більше - послідовність, описана у випадку п'ятирічного Джонні та його матері, може бути всього лише останньою з серій ідентичних транзакцій, завдяки яким Джонні вчився грати у гру під назвою "Вдар мене".

1977 року Фаніта Інґліш зазначила, що ігри з'являються тоді, коли люди не можуть змусити реальну людину погладити їх так, як вони звикли у ранньому дитинстві, за виявлення певних почуттів, що приховують заборонені ("шантаж"). У відповідь на це вони змінюють Я-стани. Вона дійшла висновку, що існують лише три головні схеми: ПСС, у якій людина змінює Я-стан з безпорадної та неслухняної Дитини на Батька; "Вдар мене", у якій людина змінює Я-стан з владного та чуйного Батька на Дитину; та "Сполох", де в обох схемах одночасно змінюють Я-стани та відступають на задній план. Інґліш також описала, як іноді люди грають в ігри, що підтверджують дві різні часопросторові позиції. Наприклад, людина, схожа на матір Джонні, може грати в ПСС, яка підсилює позицію "Зі мною все гаразд, а з тобою - ні", а потім у стані стресу змінити гру на "Вдар мене", яка підсилює часопросторову позицію "Зі мною щось негаразд, а з тобою - все добре". Наразі ми можемо розглядати це як приклад посилення двох комплексів основних організаційних принципів: один у декларативній пам'яті ("Зі мною все гаразд, а з тобою - ні") та глибший у прихованій пам'яті ("Зі мною щось негаразд, а з тобою - все добре"). У зв'язку з цим після виходу "Ігор, в які грають люди" Берн говорив про психологічні "толстовки": передній бік може казати щось на кшталт: "Будь ласка, любіть мене". Але, коли людина, що носить її, повертається спиною, там можна прочитати: "Не тебе, довбехо".

К. Стейнер наголошує, що ігри - це демонстрація сили погладжувань, які необхідні для психологічного виживання дорослих, але яких зазвичай бракує через збої в соціальних та внутрішніх правилах, що не дають людям вільно спілкуватись.

Ігри в контексті великих груп

Нещодавно Шарлотта Сіллз визначила: коли люди постійно грають в одну й ту саму гру в групі, вони можуть виявляти загальну людську дилему, до якої група не звертається. Тобто, незважаючи на особисті проблеми, людина, яка грає у ПСС чи "Дефект", може виражати несвідоме уникнення групою вирішення звичайних людських проблем із довірою.

Транзакційний аналіз сьогодні й завтра

Наразі транзакційний аналіз, включаючи аналіз ігор, використовується у різних сферах: особистісній, подружній та груповій терапії, психологічному консультуванні, освіті та розвитку організацій. Його основні концепції підтримуються сучасним розвитком нейронаук. Є докази на користь існування концепцій погладжування та Я-станів, і вони становлять основу підходу. Дослідження лікування та задоволення пацієнтів виявились дуже ефективними. Сучасна критика психологічного здоров'я дуже доречна, проте її сенс у двадцять першому столітті зводиться до позитивної психології та менталізації.

Нещодавно зросла зацікавленість щодо таких явищ, як вдячність, надія, оптимізм, динаміка, самопізнання і близькість, та їхньої ролі в успішному житті та щасливому старінні. Такі ідеї були важливими в русі гуманістичної психології 60-х років, але його прибічники не були зацікавлені у дослідженнях. Сьогодні ці дослідження вже проведені, і життя людей різних соціальних верств активно вивчається як у ретроспективних, так і проспективних дослідженнях.

Позитивна психологія (так наразі називають цей рух) завжди була важливою частиною транзакційного аналізу через увагу Берна до погладжувань для правильного існування та виконання правильних дій, а також до "добропорядності" та автономії, які виявляються в обізнаності, щирості та близькості, і допомоги людям відмовитись від ігор та деструктивних сценаріїв.

Нині психологи більше починають цінувати вагу концептуалізації власне себе та інших, яка мотивується внутрішніми станами, думками та почуттями. Серед назв такої здатності найбільш поширеними є почуття неповноцінності, менталізація та емоційний інтелект. Така здатність підкреслює співчуття та соціальну кмітливість і здається важливим аспектом психологічної стійкості, можливості долати дію стресорів.

Ситуації взаємодій між людьми Берн описав простим, приємним і подекуди навіть розмовним стилем, даючи людям можливість усвідомити, що в їхній поведінці є сенс і, що важливіше, вони можуть її змінити. Він показав основу психологічного почуття неповноцінності. Це те, що Хайнц Леман мав на увазі, коли говорив мені, що Берн дав поштовх психіатрії. Це те, що відповідало та продовжує відповідати за популярне використання цього підходу.

Багато ідей, що вперше з'явились на сторінках "Ігор, у які грають люди", зараз є настільки загальноприйнятими, що ми геть забули про їхнє джерело. З іншого боку, спеціалісти з поведінки також використовували ідеї і техніки з інших підходів, а їхні послідовники продовжили змінювати та розвивати оригінальні ідеї Берна. Таким чином, вони діють у дусі відомої фрази Берна "Я не проводжу сеансів групової терапії, я лікую людей".

Подібні книжки можна перечитувати знов і знов. Перечитуючи її самостійно, я знову дивувався з кмітливості й точності багатьох інтуїтивних здогадок Берна та проникливості його клінічних досліджень, а також із того, чим ми йому завдячуємо.

І тому, любий читачу, я тішусь, що ти читаєш цю книжку...

Джеймс Р. Аллен, д-р мед. наук, член Королівської колегії патологів, є професором психіатрії та поведінкових наук кафедри дитячої психотерапії в Університеті наукового центру здоров'я у місті Оклахома-Сіті (штат Оклахома). Він також був президентом Міжнародної асоціації транзакційного аналізу.

Ті, хто шукає більше інформації про транзакційний аналіз, можуть знайти її на сайті Міжнародної асоціації транзакційного аналізу: https://www.itaaworld.org/

# data[].attributes.attachment_link.title
Ігри, у які грають люди

# data[].attributes.attachment_link.description
© Eric Berne, 1964 © DepositPhotos.com / silvercircle, обкладинка, 2016 © Hemiro Ltd, видання українською мовою, 2016 © Книжковий Клуб "Клуб Сімейного Дозвілля", переклад і художнє оформлення, 2016 Одного зимового ранку, сорок років тому, мій керівник дав мені примірник книги "Ігри, в які грають люди", зауваживши, що, незважаючи на дивну назву, її автор дав поштовх психіатрії.

# data[].attributes.headline
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.subject
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Не ставьте себе целью успех - чем больше вы будете стремиться к нему, сделав его своей целью, тем

вернее вы его упустите. За успехом, как и за счастьем, нельзя гнаться; он должен получиться - и получается - как неожиданный побочный эффект личной преданности большому делу, или как побочный результат любви и преданности другому человеку. Счастье должно возникнуть само собой, как и успех; вы должны дать ему возникнуть, но не заботиться о нем...вы доживете до того, чтоб увидеть, как через долгое время - долгое время, я сказал! - успех придет, и именно потому, что вы забыли о нем думать!

# data[].attributes.attachment_link.title
Людина в пошуках справжнього сенсу. Психолог у концтаборі - Віктор Франкл

# data[].attributes.attachment_link.description
Не ставьте себе целью успех - чем больше вы будете стремиться к нему, сделав его своей целью, тем вернее вы его упустите. За успехом, как и за счастьем, нельзя гнаться; он должен получиться - и получается - как неожиданный побочный эффект личной преданности большому делу, или как побочный результат любви и преданности другому человеку.

# data[].attributes.headline
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.subject
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Роберт Чалдині

# data[].attributes.attachment_link.title
Книга «Психологія впливу»

# data[].attributes.attachment_link.description
• 6 прийомів, завдяки яким ви станете справжнім майстром переговорів
• 16 тактик переконання з арсеналу успішних політиків і бізнесменів
• 116... Читать дальше...

# data[].attributes.headline
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.subject
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
О книге "Психологія 101: Факти, теорія, статистика, тести й таке інше"

Знание психологии может быть полезно во многих случаях, практически каждый день. Однако эта наука достаточно новая, и сложно представить, что раньше люди не задумывались, почему они поступают так или иначе, почему они чувствуют то, что чувствуют. Но сейчас у людей есть возможность узнать много интересного. В этой книге Пол Клейнман говорит о науке психологии с разных сторон, раскрывая ее глубину и важность. Материал подан увлекательно, по стилю изложения книгу нельзя назвать учебником, но по объему информации она вполне сопоставима с ним.

Автор рассказывает о теории и происхождении такой науки как психология. Она связана со многими другими науками, например, социологией и философией, генетикой и даже анатомией человека. В книге можно узнать о том, какие ученые стояли у истоков науки, какие эксперименты они проводили, чтобы подтвердить или опровергнуть свои теории, к каким выводам они приходили.

Книга дает понимание, почему в определенные моменты одни люди чувствуют внутренний подъем, а другие страх или панику. Становятся понятны процессы мышления, причины некоторых поступков. Даже наличие вредных привычек у человека можно рассматривать с точки зрения психологии. Эти знания могут быть применены в общении с людьми, на работе и с друзьями, с членами семьи. Они помогут понять не только самого себя, но и другого человека. Книга будет интересна как студентам, обучающимся профессии психолога, так и всем, у кого эта наука вызывает любопытство.

Произведение было опубликовано в 2012 году издательством Книжный клуб "Клуб семейного досуга". На нашем сайте можно скачать книгу "Психологія 101: Факти, теорія, статистика, тести й таке інше" в формате fb2, rtf, epub, pdf, txt или читать онлайн. Рейтинг книги составляет 3.8 из 5. Здесь так же можно перед прочтением обратиться к отзывам читателей, уже знакомых с книгой, и узнать их мнение. В интернет-магазине нашего партнера вы можете купить и прочитать книгу в бумажном варианте.

Подборки книг

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Пол Клейнман

# data[].attributes.attachment_link.title
Психологія 101: Факти, теорія, статистика, тести й таке інше

# data[].attributes.attachment_link.description
Скачать бесплатно книгу Психологія 101: Факти, теорія, статистика, тести й таке інше - Пол Клейнман в форматах fb2, rtf, epub, pdf, txt или читать онлайн. Отзывы на книгу, похожие книги на Психологія 101: Факти, теорія, статистика, тести й таке інше.

# data[].attributes.headline
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.subject
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Потужні інструменти розвитку особистості

Моїм колегам, які дають та отримують силу подяки

Подяки

Взаємозалежність цінніша, ніж незалежність.

Ця праця - продукт синергії багатьох розумових зусиль. Вона бере свій початок у середині 1970-х років, коли я писав докторську дисертацію й аналізував літературу про успіх, написану за останні 200 років. Я вдячний багатьом мислителям за натхнення й мудрість, а попереднім поколінням - за джерела й коріння цієї мудрості.

Я також вдячний багатьом студентам, друзям і колегам з Університету Бріґема Янґа та Центру лідерства Кові, тисячам дорослих, батьків, молодих людей, керівників, викладачів та інших клієнтів, які допомагали перевірити цей матеріал і залишали свої відгуки та теплі слова. Сам матеріал і порядок, у якому його викладено, формувався поступово, і ті, хто щиро й глибоко в нього занурився, підтвердили, що "сім звичок" - це цілісний, інтегрований підхід до особистісної та міжособистісної ефективності й що справжній ключ - не в окремих звичках як таких, а радше в їхніх взаємозв'язках і послідовності.

За допомогу в написанні й публікації цієї книжки хочу висловити глибоку вдячність:

Сандрі, усім нашим дітям та їхнім дружинам і чоловікам - за те, що живуть цілісним життям і допомагають людям, а також підтримують мене в моїх численних поїздках і проектах;

моєму братові Джону - за його незмінну любов, зацікавленість, ідеї та чистоту душі;

щасливим спогадам про мого батька;

моїй матері - за її відданість своїм 87 живим нащадкам і за незмінну любов та підтримку;

моїм любим друзям і колегам;

Біллу Марру, Рону Макміллану і Лексу Вотерсону - за відгуки, заохочення, редакторські зауваги й допомогу в публікації;

Бреду Андерсону, котрий упродовж цілого року жертвував своїм особистим часом, щоб розробити відеопрограму "Сім звичок". Під його наглядом цю програму тестували й доводили до пуття, а тепер її застосовують тисячі людей у багатьох організаціях. Після початкового ознайомлення з цим матеріалом усі (майже без винятків) наші клієнти висловлюють бажання зробити його доступним для більшої кількості працівників, тим самим зміцнюючи нашу впевненість у тому, що він "працює";

Бобу Телю - за те, що створив для нашої фірми систему, яка дала мені душевний спокій і змогу по-справжньому поринути в роботу над книжкою;

Девіду Конлі - за те, що доніс цінність і потужність "7 звичок" до сотень керівників підприємств, щоб мої колеги Блейн Лі, Ройс Крюгер, Роджер Меріл, Ел Швайцер і я постійно мали можливість ділитися ідеями в найрізноманітніших умовах;

моєму проактивному агенту Яну Міллеру, рішучому й енергійному колезі Ґреґу Лінку, його асистентці Стефанні Міллер і Ралін Бекхем Волін за їхній креативний і сміливий маркетинґ;

моєму редактору з видавництва Simon and Schuster Бобу Асахіні - за його професійність і лідерство в проектах, за його безцінні поради й за допомогу в розумінні різниці між промовами та писанням;

моїм колишнім відданим асистенткам Ширлі та Гезер Сміт і моїй нинішній асистентці Мерилін Ендрюз - за надзвичайну лояльність;

редактору журналу "Executive Excellence" Кену Шелтону - за те, що редагував перший варіант рукопису багато років тому, допомагав відшліфовувати й перевіряти матеріал у кількох контекстах, а також за його цілісність і відчуття якості;

Ребеці Меріл - за її безцінне редагування й допомогу в публікації, за її внутрішню відданість матеріалу, навички роботи з текстом, чутливість і ретельність, а також її чоловікові Роджеру - за його мудру синергійну допомогу;

Кей Свім і її сину Ґейлорду - за їхні дуже цінні поради, які посприяли швидкому зростанню нашої організації.

Передмова

З часу першої публікації "7 звичок надзвичайно ефективних людей" світ кардинально змінився. Нинішнє життя складніше, у ньому більше стресу, воно висуває нам більше вимог. Ми здійснили перехід від індустріальної доби до доби інформації / розумової праці - з усіма його важливими наслідками. У житті перед нами постають завдання й проблеми, про які ще один-два десятки років тому наші рідні й організації, де ми працюємо, навіть подумати не могли. І ці завдання не лише іншого масштабу - вони цілковито відмінні за своєю сутністю.

У зв'язку з такими радикальними змінами в суспільстві й помітними зсувами в бік цифровізації глобального ринку постає дуже важливе запитання, яке я ставлю собі досить-таки часто: чи актуальні "7 звичок надзвичайно ефективних людей" і сьогодні? І чи не втратять вони актуальності через десять, двадцять, п'ятдесят, сто років? Моя відповідь така: що глобальнішими є зміни й що важчими є наші завдання, то актуальнішими ставатимуть звички. Причина в тому, що наші проблеми й клопоти універсальні й мають тенденцію накопичуватися, і розв'язання проблем базується й завжди базуватимуться на універсальних, вічних, самоочевидних принципах, загальних для кожного стабільного й розвиненого суспільства, яке знала історія. Не я їх вигадав, тож і заслуги цієї собі не приписуватиму. Я просто визначив їх і впорядкував у вигляді послідовної системи.

Одне з найбільш разючих відкриттів, яке я зробив у житті, звучить так: якщо ви хочете досягти найбільших вершин і здолати найбільші перепони, визначте й застосовуйте принцип (природний закон), який керує результатами, що їх ви намагаєтеся досягти. Те, як ми цей принцип застосуємо, звісно, залежатиме від нашої особистої сили, таланту, творчих здібностей, проте врешті-решт успіх у будь-якому починанні завжди приходить завдяки гармонійному застосуванню принципів, до яких цей успіх прив'язано.

Багато людей не думають про це, принаймні на свідомому рівні. Насправді ж ви дедалі більше переконуватиметеся, що рішення, засновані на принципах, разюче відрізняються від поширених у практиці й мисленні в нашій популярній культурі. Проілюструю цей контраст кількома найзагальнішими людськими проблемами, з якими ми стикаємося.

Страх і невпевненість. Дуже багатьох людей нині мучить почуття страху. Вони бояться за майбутнє. Почуваються незахищеними на роботі. Бояться втратити роботу й здатність забезпечувати родину. Ця вразливість часто-густо є причиною небажання ризикувати в житті й покладатися на інших на роботі та вдома. Загальна відповідь нашої культури на цю проблему: потрібно здобувати дедалі більшу незалежність. "Моїми пріоритетами будуть "я і моє". Я працюватиму, добре виконуватиму свою роботу й по-справжньому насолоджуватимуся життям поза нею". Незалежність - це важлива, навіть життєво необхідна цінність і досягнення. Проблема лише в тім, що ми живемо у взаємозалежній реальності й наші найважливіші досягнення вимагають навичок взаємозалежності, якими ми ще не володіємо.

"Хочу зараз". Люди хочуть мати речі, мати все й одразу. "Я хочу грошей. Хочу красивий великий будинок, гарну машину, найкращі розваги. Я хочу все, бо я на це заслуговую". І хоча нинішнє "суспільство кредитних карток" уможливлює "взяти зараз і заплатити потім", економічна реальність зрештою вступає у свої права й нагадує нам (часом болючими стусанами) про те, що наші покупки не мусять коштувати більше, ніж ми здатні заробити. Вдавання, що це не так, призведе до катастрофічних наслідків. Вимоги прибутковості безжальні й невблаганні. Навіть важкої праці не достатньо. З нинішньою карколомною швидкістю змін у технологіях та конкуренції, яку підсилює глобалізація ринку й технологій, ми маємо бути не просто освічені - ми повинні постійно вчитися й оновлювати свій багаж знань. Ми повинні розвивати свій інтелект і постійно підживлювати свою компетентність, щоб наші знання не застаріли. Шефи на роботі вимагають результатів, і в них є для цього вагомі підстави. Конкуренція шалена, на кону - виживання. Сьогоднішня реальність - це потреба виробляти, яка є вимогою капіталу, але справжня мантра успіху - стабільний розвиток і зростання. Нехай ви й дотягуєте до своїх квартальних показників, але насправді важливе питання в тому, чи робите ви необхідні інвестиції, які підтримають і підсилять цей успіх через рік, п'ять, десять років? Наша культура і Вол-стрит голосно вимагають результатів сьогодні. Проте неминуче настає мить, коли потрібно зрівноважити потребу задовольняти вимогам сьогодення й потребу інвестувати в можливості, успіх яких - у прийдешньому. Те саме стосується вашого здоров'я, шлюбу, взаємин у родині й задоволення суспільних потреб.

Почуття провини й віктимність. Там, де є проблема, неминуче знайдуться й ті, хто вказуватиме пальцем на винних. Розігрувати із себе жертву - для людей схоже на наркотик. "Якби ж то мій бос не був таким самодуром... Якби ж то я не народився/народилася в таких злиднях... Якби ж то я жив/жила десь у кращому місці... Якби ж то я не успадкував/успадкувала такий поганий характер від свого батька... Якби ж то мої діти не були такими неслухами... Якби ж то в іншому відділі постійно не плутали замовлення... Якби ж то наша галузь не переживала такого занепаду... Якби ж то наші люди не були такими ледачими й безініціативними... Якби ж то моя дружина трохи більше мене розуміла... Якби ж то... Якби ж то..." Звинувачувати всіх і все в наших негараздах та проблемах - це тимчасовий вихід зі становища й тимчасове полегшення болю, проте водночас така настанова приковує нас, мов ланцюгами, до самих цих проблем. Покажіть мені людину, якій вистачає смирення, щоб прийняти й узяти на себе відповідальність за власні обставини, і сміливості виявити ініціативу, щоб знайти творчий вихід із ситуації, що склалася, і я покажу вам справжню велич сили вибору.

Безнадія. Цинізм і безнадія - це породження провини. Коли ми піддаємося думці про те, що ми жертви обставин, і пливемо течією детермінізму, то втрачаємо надію, втрачаємо запал і, покірні долі, поринаємо в стагнацію. "Я пішак, я лялька, гвинтик у механізмі й нічого не можу з цим вдіяти. Просто кажіть мені, що робити". Це відчуття переслідує багатьох яскравих, талановитих особистостей, і вони потерпають від зневіри та депресії, яка неминуче настає внаслідок таких переживань. Поп-культура радить один спосіб виживання - бути цинічними. "Просто треба зменшити свої очікування від життя, щоб ніхто й ніщо не змогли тебе розчарувати". Проте, як доводить історія, діаметрально протилежний принцип - особистісного зростання й надії - дає змогу відкрити для себе іншу перспективу: "Я є творець і творча сила власного життя".

Брак життєвої рівноваги. Життя в нашу добу мобільних телефонів із кожним днем стає дедалі складнішим, воно сповнене вимог, стресу й страшенно виснажливе. Ми намагаємося правильно розподілити час, робити більше, встигати більше й досягати більшої ефективності за допомогою сучасних технологій. Проте чому ж тоді ми постійно товчемо воду в ступі, жертвуючи здоров'ям, сім'єю, цілісністю й багатьма речами, які є найважливішими для роботи? Проблема не в нашій роботі, яка сама по собі є рушієм життя, і не в складності чи змінах. Проблема в тому, що нам диктує сучасна культура: "Приходь раніше, затримуйся довше, будь продуктивнішим, живи, жертвуючи теперішнім". Але насправді це не допомагає досягти рівноваги й душевного спокою. Ці дві цінності супроводжують людину, яка має добре розвинене відчуття найважливішого й живе, цілеспрямовано дотримуючись власних пріоритетів.

"А який мій інтерес?" Наша культура навчає: якщо ми хочемо досягти чогось у житті, потрібно дбати лише про себе. Вона каже: "Життя - це гра, перегони, змагання, і їх конче необхідно виграти". Однокласники, колеги, навіть члени сім'ї - усіх бачимо суперниками. Що більше вони перемагають, то менше лишається тобі. Звісно, ми намагаємося здаватися щедрими й схвалювати чужий успіх, проте потай, у душі, багатьох із нас гризе заздрість, коли інші чогось досягають. Чимало визначних досягнень в історії нашої цивілізації здійснилися завдяки вільній волі рішуче налаштованої особистості. Проте найбільші здобутки й безмежні можливості інформаційної доби чекають на тих, хто опанує мистецтво казати "ми". Справжньої величі можна досягти через багатство душі, яка діє самовіддано - із взаємною повагою, для загального добра.

Відчайдушна потреба в розумінні. Небагато потреб людської душі дорівняються за силою до потреби знайти розуміння (щоб твій голос чули, поважали й цінували) і мати вплив. Більшість людей вважають, що ключем до впливу є комунікація, уміння чітко окреслювати свої погляди й говорити переконливо. Насправді ж, зазвичай, поки інші до вас говорять, ви, замість слухати й розуміти, часто-густо вже подумки готуєтеся сказати щось у відповідь. Вплив починається тоді, коли співрозмовник відчуває, що справляє на вас свій вплив, що ви його розумієте - слухаєте уважно й щиро, відкриваєте свій розум до того, що вам кажуть. Проте більшість людей надто емоційні, щоб уважно слухати, приборкувати свою потребу висловитися, аби зосередитися на словах співрозмовника. Наша культура просить, ба навіть вимагає розуміння і впливу. Однак принцип впливу керується взаєморозумінням, яке народжується, коли принаймні один зі спів розмовників готовий спочатку уважно вислухати.

Конфлікти й розбіжності в поглядах. У людей так багато спільного і водночас не менше таких разючих відмінностей. По-різному мислять, у них різні й часом несумісні цінності, мотивації й цілі в житті. Природно, що ці відмінності породжують конфлікти. Конкурентний метод розв'язання суперечок полягає в тому, щоб "виграти собі якомога більше". І хоча більше користі в мистецтві компромісу, коли сторони конфлікту поступаються позиціями, поки не дійдуть золотої середини, у результаті жодна сторона не відчуває справжнього вдоволення. Як шкода, що розбіжності в поглядах змушують людей зводити все до найменшого спільного знаменника! Як шкода, що не застосовується принцип творчої співпраці, який дає змогу розв'язати проблеми у спосіб, що за своєю якістю є кращим за початкові ідеї кожної зі сторін!

Застій особистості. Людська природа чотиривимірна: тіло, розум, душа й дух. Пропоную розглянути відмінності й наслідки двох різних підходів до кожного з цих вимірів.

Тіло

Культура: жити своїм життям, лікуватися за допомогою хірургії та медикаментів.

Принцип: попереджати хвороби, узгодивши спосіб життя із загальноприйнятими принципами здоров'я.

Розум

Культура: дивитися телевізор, вимагати розваг.

Принцип: багато й вдумливо читати, розширюючи ерудицію.

Душа

Культура: використовувати стосунки з людьми як трамплін для задоволення власних егоїстичних потреб.

Принцип: уважно слухати, поважати співрозмовника й служити людям, маючи від цього вдоволення й втіху.

Дух

Культура: піддатися атеїзму й цинізму.

Принцип: визнати, що джерело наших базових потреб у сенсі життя й усіх позитивних змін, яких ми прагнемо, - це принципи (природні закони, які, на мою особисту думку, дав нам Бог).

Поки ви читатимете цю книжку, раджу вам не забувати про названі універсальні проблеми та ваші особисті потреби й проблеми. Поступово ви знаходитимете для себе стійкі рішення й вказівки, у який бік рухатися. Також дедалі помітнішим стане контраст між методами популярної культури та позачасовим, побудованим на принципах підходом, що витримав перевірку часом.

І замість останньої настанови хочу повторити запитання, яке постійно ставлю своїм студентам: "Скільки людей перед смертю шкодують про те, що мало часу проводили в офісі чи на дивані перед телевізором?" Відповідь: "Жоден". Перед смертю люди думають про своїх близьких, свої сім'ї та тих, кому вони допомагали.

Навіть великий психолог Абрахам Маслоу наприкінці свого життя вважав, що щастя, повнота життя і внесок у наступні покоління важливіші за самоактуалізацію (головну потребу згідно з його славетною "пірамідою потреб"). Він називав це самотрансценденцією.

Для мене це така сама непохитна істина. Безумовно, найповніше й найприємніше втілення принципів, викладених у "7 звичках", - це життя моїх дітей та онуків.

Наприклад, моя дев'ятнадцятирічна онука Шеннон за покликанням поїхала служити сиротам до Румунії й написала нам із Сандрою про своє прозріння. Одного дня хвора дитина, яку знудило на Шеннон, простягнула до неї свої рученята й попросила обіймів. Тієї ж миті Шеннон вирішила: "Я більше не хочу жити для себе. Я повинна присвятити життя служінню". Нині, коли я пишу цю передмову, вона повернулася до Румунії й досі служить людям.

Усі наші діти одружилися й разом зі своїми чоловіками та дружинами сформулювали для себе пріоритети, які базуються на принципах і служінні. І нам радісно бачити, як наші нащадки щоденно втілюють у життя свої цінності.

Ви беретеся до читання "7 звичок надзвичайно ефективних людей", і я обіцяю вам цікаву подорож у світ пізнання. Діліться зі своїми близькими всім, про що довідаєтеся. А головне - почніть втілювати прочитане в життя. Пам'ятайте, що дізнаватися щось нове й не застосовувати свої знання на практиці - це те саме, що не дізнаватися. А знати й не робити - те саме, що не знати.

Для мене особисто застосовувати сім звичок у житті - це постійна боротьба. Передусім тому, що коли людина стає кращою, змінюється сама природа завдань, які перед нею постають, так само, як це відбувається в катанні на лижах, гольфі, тенісі та будь-якому іншому виді спорту. І оскільки я чесно працюю й намагаюся щодня втілювати в життя ці принципи-звички, з радістю розділю з вами свою пригоду.
Стівен Р. Кові stephen.covey@franklincovey.com www.stephencovey.com Прово, штат Юта, 24 липня 2004 року
Частина перша
Парадигми та принципи

Зсередини назовні

Істинна досконалість у цьому світі невіддільна від правильного життя.
Девід Стар Джордан

За 25 років роботи з людьми в бізнесі, університеті, подружньому й родинному житті мені доводилося спілкуватися з багатьма людьми, які начебто досягли неймовірних висот успіху, проте відчували постійний внутрішній голод, невдоволеність, глибинну потребу в гармонії, продуктивності, а також у здорових стосунках з іншими людьми, котрі постійно розвивалися б.

Підозрюю, що деякі з тих проблем, якими вони зі мною поділилися, вам не чужі.

Я поставив собі за мету зробити чудову кар'єру й досягнув неймовірного професійного успіху. Але це коштувало мені особистого й родинного життя. Ми з дружиною та дітьми вже немов чужі. Я навіть не впевнений, що знаю самого себе і що для мене насправді важливо в цьому житті. Довелося запитувати себе: чи воно справді того варте? Я сіла на нову дієту - вп'яте цього року. Я знаю, що в мене зайва вага, і справді хочу змінитися. Я читаю про всі новітні розробки, я ставлю собі цілі, я морально налаштовуюся на позитив і кажу собі, що я зможу. Але нічого не виходить. Через кілька тижнів я здаюся. Схоже, я просто не можу виконати обіцянку, яку сама собі даю. Я відвідував низку курсів ефективного менеджменту. Я багато очікую від своїх працівників і щосили намагаюся бути з ними приязним і ставитися справедливо. Але я не відчуваю ніякої відданості від них. Думаю, якби я захворів і на день лишився вдома, вони більшу частину дня чесали б язиками біля фонтана. Чому я не можу навчити їх бути незалежними й відповідальними - або ж знайти собі таких працівників? Мій син-підліток геть відбився від рук і вживає наркотики. Я вже все перепробувала, та марно: він не слухається. Що мені робити? Так багато потрібно зробити. А часу завжди так мало. Я постійно відчуваю тиск і напруження - щодня, сім днів на тиждень. Я відвідував семінари з планування часу й перепробував із півдесятка різних систем планування. Вони трохи допомагали, та я все одно не відчуваю, що живу щасливим, продуктивним, мирним життям, яким хочу жити. Я хочу прищепити своїм дітям любов до праці. Проте, щоб змусити їх щось зробити, я мушу контролювати кожен їхній крок... і на кожному кроці вислуховувати нарікання. Набагато простіше зробити все самій. Чому діти не можуть виконувати свої завдання з радістю й без нагадувань? У мене багато роботи - дуже багато. Проте іноді я замислююся, чи матиме це якесь значення в майбутньому. Мені дуже хотілося б знати, що моє життя не марне, що на цій планеті щось змінилося саме тому, що я на ній жив. Я бачу, як мої друзі та родичі досягають успіху, здобувають визнання. Я усміхаюся й палко їх вітаю. Проте в душі мене гризуть заздрощі. Чому я таке відчуваю? Я сильна особистість. Я знаю, що майже завжди, коли доводиться взаємодіяти з людьми, я можу контролювати результат. У більшості випадків я навіть можу схилити інших до потрібного мені рішення. Я обдумую кожну ситуацію й справді вважаю, що мої задуми переважно найкращі для всіх. Проте я відчуваю якийсь неспокій. Мене завжди цікавить, що інші люди насправді думають про мене й мої ідеї. Мій шлюб вичерпав себе. Ні, ми не сваримося: ми просто більше не кохаємо одне одного. Ми зверталися до сімейного консультанта, перепробували те й се, п'яте й десяте, але того почуття, яке було між нами, схоже, уже не відродити.

Усе це - глибинні, болючі проблеми, проблеми, яких не усунути "прискореними" методами.

Кілька років тому в нас із дружиною Сандрою виникли певні негаразди в сім'ї. Одному з наших синів дуже важко давалося навчання. Він отримував погані оцінки, не міг навіть виконувати вказівки на тестах, не кажучи вже про те, щоб правильно відповідати на запитання. Йому важко давалося спілкування, і він часто ставив у незручне становище найближчих людей. Для спорту був занадто маленьким, худим і мав погану координацію рухів (наприклад, розмахував бейсбольною биткою мало не до того, як м'яч подали - з нього всі кепкували).

Нас із Сандрою мучило бажання допомогти йому. Ми відчували, що той "успіх", якого так важливо досягти в усіх сферах життя, просто необхідний нам як батькам. Тож ми попрацювали над своїми настановами щодо сина й намагалися попрацювати також над його поведінкою та настановами щодо нас. Ми намагалися підбадьорити його, застосовуючи техніки позитивного мислення: "Нумо, синку! Ти зможеш! Ми знаємо, що зможеш. Стисни битку трохи вище і не відводь погляду від м'яча. Не замахуйся, поки м'яч не підлетить до тебе". І якщо він показував хоч на крихту кращий результат, ми щосили старалися його стимулювати: "Чудово, синку, продовжуй у тому ж дусі".

Коли інші сміялися, ми їх сварили: "Дайте йому спокій. Не діймайте. Він лише вчиться". А син плакав і без упину повторював, що він ніколи не навчиться грати в бейсбол і що йому взагалі не подобається ця гра.

Хоч би що ми робили, нічого не допомагало. Ми вже були в розпачі, бо бачили, як це впливає на його самооцінку. Ми намагалися його підбадьорювати, всіляко допомагати й мислити позитивно, проте зазнавали поразки за поразкою і врешті-решт здалися та спробували поглянути на ситуацію під іншим кутом зору.

Тоді ж я проводив семінари для керівництва в різних куточках нашої країни. Для цієї роботи я двічі на місяць готував програми на тему спілкування й розуміння для учасників програми підготовки керівного складу компанії ІВМ.

Коли я провадив дослідження й готувався до цих презентацій, мене особливо зацікавило те, як формуються уявлення, як вони впливають на наше бачення і як від нашого бачення залежить наша поведінка. Це привело мене до вивчення мотиваційної теорії справджуваних очікувань, або "ефекту Пігмаліона". Також я усвідомив, як глибоко вкорінені наші уявлення. З цього я виніс один урок: необхідно дивитися не лише на світ, який ми бачимо, а й на той об'єктив, крізь який ми бачимо світ, бо цей об'єктив і формує наше тлумачення світу.

Обговорюючи матеріал, який я викладав в ІВМ, та нашу власну ситуацію, ми із Сандрою поволі усвідомили, що всі наші дії, скеровані на допомогу синові, насправді не узгоджувалися з тим, яким ми його насправді бачили. Коли ми чесно проаналізували свої найпотаємніші відчуття щодо нього, то збагнули, що в нашому уявленні він по суті не відповідав нашим вимогам, не "дотягував" до необхідного рівня. Хоч як ми намагалися змінити свої настанови й поведінку, усі наші зусилля не давали результату, бо, попри всі наші дії та слова, насправді син відчував інше: "Ти ні на що не здатен. Тебе потрібно оберігати".

Так ми потроху зрозуміли, що не зможемо змінити ситуацію, якщо спершу не змінимося самі. А щоб ефективно змінитися, нам необхідно було змінити свої уявлення.

# data[].attributes.attachment_link.title
7 звичок надзвичайно ефективних людей

# data[].attributes.attachment_link.description
Моїм колегам, які дають та отримують силу подяки Взаємозалежність цінніша, ніж незалежність. Ця праця - продукт синергії багатьох розумових зусиль. Вона бере свій початок у середині 1970-х років, коли я писав докторську дисертацію й аналізував літературу про успіх, написану за останні 200 років.

# data[].attributes.headline
"Потужна подорож прямісінько всередину людського розуму, яка допомагає осягнути ці дивовижні й невловимі моменти інсайтів і зрозуміти, як ми можемо збільшити частоту їхньої появи" Адам Ґрант, професор Вортонської школи бізнесу

# data[].attributes.subject
"Потужна подорож прямісінько всередину людського розуму, яка допомагає осягнути ці дивовижні й невловимі моменти інсайтів і зрозуміти, як ми можемо збільшити частоту їхньої появи" Адам Ґрант, професор Вортонської школи бізнесу

# data[].attributes.body
Звідки беруться неймовірні ідеї? Що відбувається в людському мозку під час пошуку варіантів розв’язання проблеми? Як формуються інсайти і як можна збільшити шанси на їх виникнення? У книжці «Момент еврики» Джон Куніос і Марк Біман пояснюють, як саме виникають ідеї і що їх стимулює. Ви дізнаєтесь, як різні життєві обставини та умови впливають на те, чи приходить до вас осяяння, а також — чи корисне воно і як краще його задіяти.

# data[].attributes.headline
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.subject
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Книжка року - Всеукраїнський рейтинг "Книжка року" заснований 1999 року і щорічно визначає кращі книжки, видані в Україні. Успіх проекту дозволив перетворити його на щорічну загальнонаціональну повномасштабну рейтингову акцію, яка триває впродовж цілого року. "Книжка року" дозволяє: вияскравити, урельєфнити безперечні...

Развернуть

# data[].attributes.attachment_link.title
Книга "Момент Еврики. Ага-реакції, творчий інсайт і мозок"

# data[].attributes.attachment_link.description
Книжка року - Всеукраїнський рейтинг "Книжка року" заснований 1999 року і щорічно визначає кращі книжки, видані в Україні. Успіх проекту дозволив перетворити його на щорічну загальнонаціональну повномасштабну рейтингову акцію, яка триває впродовж цілого року. "Книжка року" дозволяє: вияскравити, урельєфнити безперечні... Развернуть

# data[].attributes.headline
Яку роль психологічна травма грає в житті людини та які техніки допомагають її подолати

# data[].attributes.subject
Яку роль психологічна травма грає в житті людини та які техніки допомагають її подолати

# data[].attributes.body
Люди – надзвичайно витривалий вигляд. Однак усьому є межа. Існують психологічні травми, які, на перший погляд, не завдають істотних збитків. Насправді вони залишають відбиток на розумі та емоційному стані, здатності відчувати радість і відчувати близькість, і навіть на фізіології та імунній системі. Коротше кажучи, вони здатні кардинально змінити життя на гірше. Як зрозуміти, що відбувається? І як це подолати? На ці та багато інших питань про психологічні травми відповідає відомий доктор психіатрії Бессел ван дер Колк

# data[].attributes.headline
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.subject
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Люди - чрезвычайно выносливый вид. Однако всему есть предел. Существуют психологические травмы, которые, на первый взгляд, не причиняют существенного урона. На самом же деле они оставляют отпечаток на разуме и эмоциональном состоянии, способности испытывать радость и чувствовать близость, и даже на физиологии и иммунной системе. Короче говоря, они способны кардинально изменить жизнь к худшему. Как понять, что происходит? И как это преодолеть? На эти и многие другие вопросы о психологических травмах отвечает известный доктор психиатрии Бессел ван дер Колк.

Благодаря открытиям таких современных отраслей науки, как нейробиология, психопатология развития и межличностная нейробиология мы знаем гораздо больше о последствиях психологических травм, насилия и пренебрежительного отношения. Обширное развитие знаний о процессах, происходящих после травмы, также открыло новые возможности для уменьшения, а то и вовсе полного устранения ущерба, нанесенного посттравматическим стрессовым расстройством. Обо всем этом доктор ван дер Колк подробно рассказывает в своей книге "Тело помнит все".

Все мы сталкивались с физическими травмами и имеем о них представление. А что мы знаем о психологических? Ведь, как бы банально это ни звучало, зачастую моральная травма накладывает больший отпечаток на нашу жизнь, чем рана на теле. Порез - быстро затянется, перелом - срастется, а вот как проявит себя психологическая травма в сознательном возрасте, каким образом она способна помешать нормальной жизни и что с этим можно сделать?

Доктор Бессел ван дер Колк, один из самых известных в мире специалистов по травме, провел более 30 лет, изучая посттравматическое стрессовое расстройство. Объединяя все исследования в области травмы, свой опыт и истории пациентов, в этой книге он объясняет, как травма буквально меняет тело и мозг, лишая переживших ее нормальной жизни, близких отношений и самоконтроля. Но есть и хорошие новости - автор расскажет, как мы можем помочь себе и своим близким в этой ситуации. Исследуя различные возможности исцеления: от медитации, йоги и спорта до занятий в театральных кружках - доктор Бессел предлагает новые пути к выздоровлению, активируя естественную нейропластичность мозга. Тем самым доктор дарит надежду на выздоровление и полноценную жизнь тем, кто столкнулся с травмой.

Внимание! Информация, содержащаяся в книге, не может служить заменой консультации врача. Перед совершением любых рекомендуемых действий необходимо проконсультироваться со специалистом.

# data[].attributes.attachment_link.title
Тело помнит все. Какую роль психологическая травма играет в жизни человека и какие техники по... - Бессел ван дер Колк

# data[].attributes.attachment_link.description
Сервис электронных книг 📚 ЛитРес предлагает скачать книгу 🠳 Тело помнит все. Какую роль психологическая травма играет в жизни человека и какие техники помогают ее преодолеть, Бессла ван дер Колк в форматах fb2, txt, epub, pdf или читать онлайн! ➤ Оставляйте и читайте отзывы о книге на ЛитРес!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Э́рик Ле́ннард Берн ( англ. Eric Lennard Berne, наст. имя: Леонард Бернстайн, 10 мая 1910, Монреаль, Канада - 15 июля 1970) - американский психолог и психиатр. Известен прежде всего, как разработчик трансакционного анализа и сценарного анализа. Развивая идеи психоанализа, общей теории и метода лечения нервных и психических заболеваний, Берн сосредоточил внимание на " трансакциях" (от англ. trans- - приставки, обозначающей движение от чего-то к чему-либо, и англ. action - "действие"), лежащих в основе межличностных отношений. Некоторые виды трансакций, имеющие в себе скрытую цель, он называет играми. Берн рассматривает три эго-состояния: Взрослый, Родитель и Ребёнок (которые не являются фрейдовскими Я, Сверх-Я и Оно). Вступая в контакт с окружающей средой, человек, по мнению Берна, всегда находится в одном из этих состояний.

Эрик Берн (Леонард Бернс(ш)тейн) родился в бедной еврейской части Монреаля ( Канада), в семье выходцев из России. Отец - доктор Давид Гиллель Бернстайн - был увлечённым практикующим врачом-терапевтом, часто брал сына с собой при обходе своих пациентов. Оливер Джеймс (Oliver James, 1977) считает, что "Ребенка" в Берне травмировала смерть отца, который, безусловно, имел сильное влияние на сына, чьей целью всегда было излечение пациентов. Это влияние отражено в латинском посвящении на первой странице написанной Берном книги "Трансактный анализ в психотерапии" ("Transactional Analysis in Psychotherapy"), которое переводится так: "В память о моем отце Давиде, докторе медицины, мастере хирургии и враче для бедных" ( Berne, 1961). Мать Берна - литератор Сара Гордон - была профессиональной писательницей и редактором. После смерти мужа она поддерживала своих детей, Эрика и его сестру, занимаясь литературной деятельностью, и, очевидно, также её влиянием на сына явилось желание писать о лечении пациентов Берна.

Берн изучал английский язык, психологию и проходил подготовительный курс медицины в Университете Макгилла в Монреале. В 1931 году он получил степень бакалавра гуманитарных наук. В 1935 году Берн получил степени доктора медицины и магистра хирургии в том же самом университете. Затем Берн уехал в Соединенные Штаты, где стал американским гражданином. После интернатуры в Инглвудской больнице в Нью-Джерси он стал психиатрическим ординатором, прикомандированным к клинике при Медицинской школе Йельского университета. Реагируя на антисемитские настроения, широко распространившиеся в то время, Бернштейн изменил свою фамилию, стал Берном и начал практиковать в качестве частного психиатра в Норфолке, штат Коннектикут. Примерно в это же время Берн заключил первый из трех своих браков (все эти браки распались). Затем Берн стал клиническим ассистентом в Больнице Горы Сион в Нью-Йорке и в 1941 году начал проходить специальный курс в Нью-Йоркском психоаналитическом институте, где он проходил личный анализ у Поля Федерна, бывшего коллеги Фрейда.

В 1943 году Берн вступил в Армейский медицинский корпус как психиатр и именно во время войны он начал работать с группами. После увольнения в 1946 году Берн переехал в Кармел, штат Калифорния, и закончил работу над книгой "Психика в действии" ("The Mind in Action"). Позднее эта книга была переработана и опубликована под названием "Руководство по психиатрии и психоанализу для широкого круга читателей" ("A Layman's Guide to Psychiatry and Psychoanalysis"). Берн также возобновил свои занятия в Психоаналитическом институте Сан-Франциско и прошел обучающий курс психоанализа под руководством Эрика Эриксона. В 1950 году он получил место в Больнице Горы Сион Сан-Франциско и вновь начал практиковать частным образом. В последние годы жизни Берн работал и в Сан-Франциско, и в Кармеле, расположенном в 125 милях от Сан-Франциско.

Со времени своей работы врачом-психиатром в вооруженных силах Берн проявлял исследовательский интерес к интуиции и развивал концепцию Эго-образа. Эго-образ является интуитивным представлением терапевта о человеке, который каким-то образом описывает его "Я". Эго-образы в значительной степени базируются на наблюдении и выслушивании рассказов пациентов о себе. В период с 1954 по 1958 год Берн развивал такие направления трансакционного анализа, как диагноз Эго-состояний (структурный анализ); анализ индивидуальных трансакций; анализ серий трансакций как со скрытым, так и с открытым содержанием, иначе известный как анализ игры; анализ сценария (скрипт-анализ) - анализ жизни пациента, с помощью которого можно экстраполировать и предсказывать его будущее. Первая группа трансактного анализа Берна сформировалась в сентябре 1954 года. Берн развивал свои идеи, регулярно проводя семинары в Кармеле, а затем, с 1958 года, Социальные психиатрические семинары в Сан-Франциско, позже названные Семинарами Эрика Берна.

Берн все дальше уходил от ортодоксального психоанализа, и в 1956 году его заявление о членстве в Психоаналитическом институте Сан-Франциско было отклонено в третий раз. По поводу этого случая Берн замечает: "...После пятнадцати лет психоаналитическое движение и автор официально разошлись (оставшись в хороших отношениях)..." ( Berne, 1961, р. 13). Когда несколькими годами позже Берну предложили стать членом Психоаналитического института, он с благодарностью отказался. Берн все больше убеждался в том, что консультант должен быть более активным, чем это допускается в ортодоксальном психоанализе, и должен практиковать скорее трансакционно, чем у изголовья кушетки в кабинете психиатра. В ноябре 1957 года на Западной Региональной конференции Американской Ассоциации групповой психотерапии в Лос-Анджелесе Берн выступил с научным докладом "Трансакционный анализ: новый и эффективный метод групповой терапии" ("Transactions Analysis: a New and Effective Method of Group Therapy"), который был опубликован в 1958 году. В течение трех последующих лет он обогащал свой опыт, работая на островах в южной части Тихого океана, куда он отправился для того, чтобы изучить местную социализацию и психические заболевания, распространенные в различных островных культурах. К 1961 году Берн посетил психиатрические больницы приблизительно 30 различных стран в Европе, Азии, Африке и на островах Атлантического и Тихого океанов. Целью этих посещений было подтверждение сделанных предположений в различном расовом и культурном окружении. Наиболее систематическая книга Берна - "Трансакционный анализ в психотерапии" ("Transactional Analysis in Psychotherapy") - была издана в 1961 году.

В 1963 году была опубликована работа "Структура и динамика организаций и групп" ("The Structure and dynamics of Organizations and Groups"), в которой обсуждалось, как можно применять трансакционный анализ при работе с группами. В 1964 году Берн представил свои идеи, касающиеся анализа психологических игр, в книге " Игры, в которые играют люди " ("Games People Play"), частное издание которой вышло в 1961 году. Принципы трансакционного анализа изложены Берном в книге "Принципы группового лечения" ("Principles of Group Treatment"), изданной в 1966 году, а идеи, касающиеся анализа сценария (скрипт-анализа), представлены в работе "Что вы говорите после того, как сказали „здравствуйте"?" ("What Do You Say After You Say Hello?"), изданной, после смерти Берна, в 1972 году. Берн также написал книги: "Счастливая Долина" ("The Happy Valley") - для детей, и "Секc в человеческой любви" ("Sex in Human Loving"), - адресованную как непрофессионалам, так и профессионалам. В 1962 году начал издаваться журнал "Бюллетень трансакционного анализа" ("Transactionai Analysis Bulletin"), редактором которого в течение нескольких лет был Берн. В 1964 году была образована Международная Ассоциация трансакционного анализа (International Transactional Analysis Association (ITAA). Задачами ITAA были подготовка специалистов в области трансактного анализа и их аккредитация. Теперь функции ITAA выполняет Европейская Ассоциация трансакционного анализа.

В течение 1960-х годов Берн не только писал книги и практиковал в качестве частного консультанта, но и одновременно занимал несколько должностей. Берн был консультантом по психиатрии при главе медицинского управления (Surgeon General) армии США; лечащим психиатром в Клинике психической гигиены администрации ветеранов; лектором, читавшим курс групповой терапии в Нейропсихиатрической клинике Лэнгли-Портера, а также в Стэнфордской психиатрической клинике; адъюнкт-психиатром в Больнице Горы Сион, Сан-Франциско. В начале 1970 года Берн и его третья жена развелись. Берн умер от сердечного приступа 15 июля того же года. Работу, начатую Берном, продолжили многие его бывшие коллеги, посещавшие семинары в Сан-Франциско. В их число вошел Клод Штайнер, который усовершенствовал анализ сценария (скрипт-анализ).

Трансакционный анализ Эрика Берна представляет собой разработанную систему, в основании которой лежит представление о сознании человека как композиции трёх состояний "Я":

Согласно Э. Берну, все эти три состояния личности формируются в процессе контакта ребёнка с родителями, он получает от них образы и пример поведения, принимает сценарий, пути его реализации, получает антисценарий. Потребность в получении сценария заложена генетически и имеет общую природу с коллективным бессознательным (К. Юнг). Ребёнок ощущает потребность в упорядочивании времени и ищет у взрослых пути удовлетворения этой потребности. Самый простейший процесс общения - это обмен одной трансакцией, он происходит по схеме: "Стимул" собеседника № 1 вызывает "реакцию" собеседника № 2, который, в свою очередь, направляет "стимул" собеседнику № 1, - то есть, почти всегда "стимул" одного становится толчком для "реакции" второго собеседника. Дальнейшее развитие разговора зависит от текущего состояния личности, используемого в трансакциях, а также их комбинациях.

Книги автора, на английском языке

Книги приведены в хронологическом порядке издания (указаны первые издания книг).

1. The Mind in Action. - 1947.

2. Layman's Guide to Psychiatry and Psychoanalysis. - 1957. (Это переработанное и дополненное издание книги "The Mind in Action").

3. Transactional Analysis in Psychotherapy. - 1961.

4. Structure and Dynamics of Organizations and Groups. - 1963.

5. Games People Play. - Grove Press, 1964.

6. Principles of Group Treatment. - 1966.

7. The Happy Valley. - 1968. (Художественное произведение).

8. Sex in Human Loving. - 1970.

9. What Do You Say After You Say Hello?. - NY Times Book Review, 1972.

10. Beyond Games and Scripts. - 1976.

11. Intuition and Ego States: The Origins of Transactional Analysis: A Series of Papers. - 1977.

12. A Montreal Childhood. - EDITORIAL JEDER, 2010. - 176 p. - ISBN 84-937032-4-9, ISBN 978-84-937032-4-0.

Переводы книг автора, на русском языке

Книги приведены в хронологическом порядке издания оригиналов.

1. Психика в действии / Пер. с англ. П. Самсонова. - Мн.: Попурри, 2007. - ISBN 978-985-15-0089-1, ISBN 978-985-15-1014-2. (Перевод книги "The Mind in Action").

2. Переводы книги "Layman's Guide to Psychiatry and Psychoanalysis"

3. Переводы книги "Transactional Analysis in Psychotherapy":

4. Структура и динамика организаций и групп. - Мн.: Попурри, 2006. - 352 с. - ISBN 985-483-790-4. (Перевод книги "Structure and Dynamics of Organizations and Groups").

5. Переводы книги "Games People Play":

6. Групповое лечение. (Перевод книги "Principles of Group Treatment").

7. Счастливая долина / пер. с англ. О. Стрелкиной. (Перевод книги "The Happy Valley").

8. Переводы книги "Sex in Human Loving":

9. Переводы книги "What Do You Say After You Say Hello":

10. За пределами игр и сценариев / сост. Клод М. Штайнер и Кармен Керр; пер. с англ. Ю. И. Герасимчик. - 2-е изд. - Мн.: Попурри, 2008. - 464 с. - ISBN 978-985-15-0352-6. (Перевод книги "Beyond Games and Scripts").

Эрик Берн. Краткая биография. Составлена Уореном Д. Чейни // Берн Э. За пределами игр и сценариев / пер. с англ. Ю. И. Герасимчик. - 2-е изд. - Мн.: Попурри, 2008. - С. 442-451. - ISBN 978-985-15-0352-6.

# data[].attributes.attachment_link.title
Берн, Эрик - Википедия

# data[].attributes.attachment_link.description
Э́рик Ле́ннард Берн ( англ. Eric Lennard Berne, наст. имя: Леонард Бернстайн, 10 мая 1910, Монреаль, Канада - 15 июля 1970) - американский психолог и психиатр. Известен прежде всего, как разработчик трансакционного анализа и сценарного анализа. Развивая идеи психоанализа, общей теории и метода лечения нервных и психических заболеваний, Берн сосредоточил внимание на " трансакциях" (от англ.

# data[].attributes.headline
Інші книги автора

# data[].attributes.subject
Інші книги автора

# data[].attributes.attachment_link.description
Самые известные книги писателя Игры, в которые играют люди. Люди, которые играют в игры (сборник) (2006), Люди, которые играют в игры (2007), Игры, в которые играют люди (2012).

# data[].attributes.headline
Відомі цитати автора

# data[].attributes.subject
Відомі цитати автора

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Мы даже возьмем на себя смелость сказать, что этот наиболее радикальный вызов самому себе, на который способен человек (то есть не только сомнения в смысле жизни, но и действия, направленные против жизни), эта фундаментальная возможность человека выбрать самоубийство, эта его свобода решать, быть ли ему вообще, выделяют человека из всех других существ, этим человеческий способ бытия отличается от существования животных.

Иррациональной по своей сути и поэтому полностью нерационализируемой интуиции у художника соответствует вдохновение, которое также коренится в сфере бессознательной духовности. Художник творит по вдохновению, и поэтому источники его творчества находятся и остаются во тьме, которую сознание не в состоянии осветить полностью. То и дело оказывается, что чрезмерное осознание даже по меньшей мере мешает этому творчеству "из подсознания". Нередко усиленное самонаблюдение, стремление к сознательному "деланию" того, что должно протекать само собой в глубинах подсознания, становится тормозом творчества художника.

Если я не вернусь домой, к жене, и если ты ее увидишь, ты скажешь ей тогда - слушай внимательно! Первое: мы каждый день о ней говорили - помнишь? Второе: я никого не любил больше, чем ее. Третье: то недолгое время, что мы были с ней вместе, осталось для меня таким счастьем, которое перевешивает все плохое, даже то, что предстоит сейчас пережить.

... Человеку подчас бывает достаточно и совсем малого, чтобы буквально прийти в восторг.

... Юмор - тоже оружие души в борьбе за самосохранение. Ведь известно, что юмор как ничто другое способен создать для человека некую дистанцию между ним самим и его ситуацией, поставить его над ситуацией, пусть, как уже говорилось, и ненадолго.

Любовь - это высочайшая и предельная цель, к которой только может стремиться человек. Спасение человека заключено в любви и достигается через любовь.

Всё больше людей сегодня обладают средствами для жизни, но не имеют смысла жизни.

Поступайте по собственной совести, но при этом понимайте, что Ваша совесть может ошибаться.

Иногда от человека требуется просто принять свою судьбу, нести свой крест.

Нормальная личность удовлетворяется миром с частичной безопасностью, в то время как невротик ищет абсолютной безопасности.

Страдание своей целью имеет уберечь человека от апатии, от духовного окоченения.

# data[].attributes.attachment_link.title
78 лучших цитат Виктора Франкла. Афоризмы, высказывания и мысли Виктора Франкла | BBF.RU

# data[].attributes.attachment_link.description
Мы даже возьмем на себя смелость сказать, что этот наиболее радикальный вызов самому себе, на который способен человек (то есть не только сомнения в смысле жизни, но и действия, направленные против жизни), эта фундаментальная возможность человека выбрать самоубийство, эта его свобода решать, быть ли ему вообще, выделяют человека из всех других существ, этим человеческий способ бытия отличается от существования животных.

# data[].attributes.attachment_link.title
Франкл, Виктор - Википедия

# data[].attributes.attachment_link.description
Ви́ктор Эми́ль Франкл ( нем. Viktor Emil Frankl; 26 марта 1905, Вена, Австро-Венгрия - 2 сентября 1997, Вена, Австрия) - австрийский психиатр, психолог, философ и невролог, бывший узник нацистского концентрационного лагеря. Известен как создатель логотерапии (буквально: исцеление смыслом) - нового, динамично развивающегося в современном мире направления в экзистенциальной психологии и психотерапии и как основатель третьей венской школы (после психоанализа Фрейда и индивидуальной психологии Адлера).

# data[].attributes.headline
Інші книги автора

# data[].attributes.subject
Інші книги автора

# data[].attributes.attachment_link.title
Книги Франкла Виктора Эмиля - скачать бесплатно, читать онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
Скачать бесплатно книги Франкла Виктора Эмиля в формате fb2, txt, epub, pdf, mobi, rtf или читать онлайн без регистрации.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ро́берт Чалди́ни ( англ. Robert Cialdini; род. или ) - американский психолог, который получил известность благодаря своей книге "Психология влияния", а также описанию манипулятивной техники " Дверь в лицо " (1975).

Проходил обучение в университетах Висконсина и Северной Каролины. Обучался в аспирантуре Колумбийского университета. В течение всей исследовательской карьеры работал в Университете штата Аризоны. Был приглашённым профессором и исследователем в Университете штата Огайо, Калифорнийском университете в Сан-Диего, Калифорнийском университете в Санта-Крус, Университете Южной Калифорнии, Стэнфордском университете. В 1996 году Чалдини был президентом Общества психологии личности и социальной психологии. Обладатель различных премий в области социальной психологии, психологии потребителя, преподавания психологии. В 2009 году прекратил научную деятельность, оставшись эмерит-профессором Университета штата Аризона. Член НАН США (2019).

Экспериментальный социальный психолог. Изучавший психологию уступчивости. Выяснил действие механизмов просьб и требований, которые он назвал "орудиями влияния".

Занимался изучением влияния межличностных взаимоотношений людей. Рассматривает различные случаи из собственной практики и предлагает методы по разумному контролю. Свои исследования основывает на личном опыте и выяснении причин собственного поведения. Одним из примеров, о котором он повествует в своей книге "Социальная психология. Пойми других, чтобы понять себя", является случай с бойскаутом. Однажды на улице мальчик-бойскаут предложил Роберту купить билеты на некое выступление по цене 5 долларов за штуку. На категоричный отказ мальчик ответил: "Хорошо, тогда купите две плитки шоколада по доллару за штуку". Чалдини с радостью согласился, а затем задумался: "Я не люблю шоколад и люблю доллары. Почему я купил шоколад?" Объясняется это принципом завышенного требования, затем отступления. Этим явлениям он даёт различные "житейские" названия, например "принцип отдавать долги": экспериментатор в кино во время сеанса выходит из зала и возвращается с двумя бутылками колы, для себя и для соседа, который его об этом не просил (причем кола достаётся соседу совершенно бесплатно). После сеанса он предлагает своему соседу купить лотерейные билеты, и сосед в знак благодарности покупает у него билетов на сумму, в несколько раз превышающую стоимость колы. На подобных примерах он рассматривает механизмы взаимного влияния людей, их причины и следствия. Рассматривает проблему большого потока информации и свойство человеческой психики реагировать на некоторые ключевые фразы.

Принцип "щёлк" может быть продемонстрирован экспериментом. В библиотеке к копировальному аппарату выстроилась очередь. Подходит человек и просит его пропустить, потому что он опаздывает на встречу. Результат - 94 %. Далее экспериментатор никак не обосновывает своё желание: 60 %. В третий раз экспериментатор говорит: " Простите, у меня пять страниц. Могу я воспользоваться ксероксом, потому что мне надо сделать несколько копий?" Результат - 93 %. Человек услышал ключевую фразу - " потому что... ", и "щёлк", он далее уже не контролирует. Очень часто подобными методами пользуются в недостойных целях.

1. Чалдини Р., Мартин С., Ноа Гольдштейн Н. Психология убеждения. 50 доказанных способов быть убедительным. - М.: Манн, Иванов и Фербер, 2013. - ISBN 978-5-91657-701-3. - С. 224.

2. Чалдини Р., Кенрик Д., Нейберг С. Социальная психология. Пойми себя, чтобы понять других. - В 2 Т. - СПб.: Прайм-Еврознак, 2002.

3. Чалдини Р. Психология влияния. Убеждай, воздействуй, защищайся. - СПб.: Питер, 2010. - 336 с.

4. Cialdini, R. B. (2009). Influence: Science and practice (5th ed.). Boston: Allyn & Bacon.

5. Cialdini, R. B. (2009). We have to break up. Perspectives on Psychological Science, 4, 5-6.

6. Griskevicius, V., Cialdini, R. B., & Goldstein, N. J. (2008). Applying (and resisting) peer influence. MIT/Sloan Management Review, 49, 84-88.

7. Kenrick, D. T., Neuberg, S. L., & Cialdini, R. B. (2010). Social psychology: Goals in interaction (5th ed.). Boston, MA: Allyn & Bacon.

# data[].attributes.attachment_link.title
Чалдини, Роберт - Википедия

# data[].attributes.attachment_link.description
Ро́берт Чалди́ни ( англ. Robert Cialdini; род. или ) - американский психолог, который получил известность благодаря своей книге "Психология влияния", а также описанию манипулятивной техники " Дверь в лицо " (1975). Проходил обучение в университетах Висконсина и Северной Каролины. Обучался в аспирантуре Колумбийского университета. В течение всей исследовательской карьеры работал в Университете штата Аризоны.

# data[].attributes.headline
Інші книги автора

# data[].attributes.subject
Інші книги автора

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Удивительно. Учитывая, что речь идет о социальной психологии написано доступным языком и это огромный плюс. Да на данный момент некоторые ситуации описанные в издании уже совсем не актуальны, учитывая как люди быстро адаптируются под окружающий мир и придумывают все новые методы влияния, но это не портит впечатления от прочитанного. В каждой книге автора есть над чем поразмыслить. На многие ситуации уже смотришь совсем по другому, методы манипуляции людьми начинаешь замечать хотя раньше не обращаешь внимания.

По моему личному мнению - эту книгу нужно читать обязательно в напечатанном на бумаге виде.

Благодарю автора за его труд.

# data[].attributes.attachment_link.title
Роберт Чалдини

# data[].attributes.attachment_link.description
Удивительно. Учитывая, что речь идет о социальной психологии написано доступным языком и это огромный плюс. Да на данный момент некоторые ситуации описанные в издании уже совсем не актуальны, учитывая как люди быстро адаптируются под окружающий мир и придумывают все новые методы влияния, но это не портит впечатления от прочитанного.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Идеальная книга по соотношению годного контента на количество страниц. Максимально сжато и полезно всё описано, а главное - понятно. Название себя полностью оправдывает, характеризуются самые значимые направления, труды, теории. Есть схемы, иллюстративный материал. Приведены основные учёные, которые внесли вклад в развитие психологии. Понравилось и то, что упоминаются и достоинства, и недостатки концепций, споры во мнениях, переосмысляется нравственная и этическая сторона экспериментов, виден критический взгляд на ситуацию.

Профиль Адольфа Гитлера Как уже упоминалось, в 1943 году командование союзными войсками поручило Мюррею помочь им разобраться в психологии Адольфа Гитлера. Проведя анализ, психолог пришел к выводу, что для типа личности лидера нацистов характерны: обидчивость и...

Развернуть

# data[].attributes.attachment_link.title
Пол Клейнман

# data[].attributes.attachment_link.description
Идеальная книга по соотношению годного контента на количество страниц. Максимально сжато и полезно всё описано, а главное - понятно. Название себя полностью оправдывает, характеризуются самые значимые направления, труды, теории. Есть схемы, иллюстративный материал. Приведены основные учёные, которые внесли вклад в развитие психологии.

# data[].attributes.headline
Інші книги автора

# data[].attributes.subject
Інші книги автора

# data[].attributes.attachment_link.title
Пол Клейнман - Новинки книг 2020 - скачать или читать онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
Пол Клейнман ✔ Последние новинки книг автора 2020 года. Скачивайте или читайте онлайн на сайте ЛитРес. 📚

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Стивен Кови ( англ. Stephen R. Covey; 24 октября 1932, Солт-Лейк-Сити, Юта, США - 16 июля 2012, Айдахо, США) - американский консультант по вопросам руководства, управления жизнью, преподаватель и консультант по организационному управлению. Известен как лектор и автор книги "7 навыков высокоэффективных людей", которая в августе 2011 была названа журналом " TIME" одной из 25 наиболее влиятельных книг по бизнесу. В последние годы жизни Стивен Кови был заместителем председателя совета директоров компании FranklinCovey.

Родился 24 октября 1932 года в Солт-Лейк-Сити в семье Стивена Гленна Кови и Ирэн Луизы Ричардс Кови. Его мать была дочерью Стивена Ричардса - мормонского апостола и советника в президентство Дэвида Маккея Церкви Иисуса Христа святых последних дней.

Получил бакалавра наук в области делового управления в Университете Юты, степень МВА в Гарвардском университете и доктора философии по религиоведению в мормонском Университете Бригама Янга. Отец девяти детей и дед 54 внуков.

Кови был действительным членом Церкви Иисуса Христа святых последних дней. В течение двух лет он был мормонским миссионером в Англии. В 1962 году он стал президентом ирландской миссии мормонов.

Премия за отцовство (2003), присуждаемая в рамках Национальной программы отцовства

Медаль колледжа Томаса Мора за заслуги перед человечеством

Звание "Оратор года" (1999)

Премия Сикха за вклад в дело мира (1998)

Международная премия "Предприниматель года" и национальная премия "Предприниматель года" за особые достижения в области бизнес-лидерства (1994).

Включен в число 25 наиболее влиятельных американцев по версии журнала Time.

Подробнее о Стивене Кови

# data[].attributes.attachment_link.title
Кови, Стивен - Википедия

# data[].attributes.attachment_link.description
Стивен Кови ( англ. Stephen R. Covey; 24 октября 1932, Солт-Лейк-Сити, Юта, США - 16 июля 2012, Айдахо, США) - американский консультант по вопросам руководства, управления жизнью, преподаватель и консультант по организационному управлению. Известен как лектор и автор книги "7 навыков высокоэффективных людей", которая в августе 2011 была названа журналом " TIME" одной из 25 наиболее влиятельных книг по бизнесу.

# data[].attributes.headline
Інші книги автора

# data[].attributes.subject
Інші книги автора

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
стівен річардз кові

# data[].attributes.attachment_link.title
Стівен Кові - ВСІ КНИГИ, біографія автора, рецензії купити і завантажити в інтернет-магазині Yakaboo.ua

# data[].attributes.attachment_link.description
Книги Стівен Кові купити і завантажити в інтернет магазині ⭐YAKABOO⭐ Також на сторінці автора Ви можете прочитати біографію та рецензії на книги, доставка книг в Києві та Україні

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Момент Еврики. Ага-реакції, творчий інсайт і мозок

Звідки беруться неймовірні ідеї? Що відбувається в людському мозку під час пошуку варіантів розв'язання проблеми? Як формуються інсайти і як можна збільшити шанси на їх виникнення? У книжці "Момент еврики" Джон Куніос і Марк Біман пояснюють, як саме виникають ідеї і що їх стимулює. Ви дізнаєтесь, як різні життєві обставини та умови впливають на те, чи приходить до вас осяяння, а також - чи кори...

Читать полностью

# data[].attributes.attachment_link.title
Джон Куніос - биография, творчество, отзывы, лучшие книги.

# data[].attributes.attachment_link.description
Момент Еврики. Ага-реакції, творчий інсайт і мозок Звідки беруться неймовірні ідеї? Що відбувається в людському мозку під час пошуку варіантів розв'язання проблеми? Як формуються інсайти і як можна збільшити шанси на їх виникнення? У книжці "Момент еврики" Джон Куніос і Марк Біман пояснюють, як саме виникають ідеї і що їх стимулює.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Момент Еврики. Ага-реакції, творчий інсайт і мозок

Звідки беруться неймовірні ідеї? Що відбувається в людському мозку під час пошуку варіантів розв'язання проблеми? Як формуються інсайти і як можна збільшити шанси на їх виникнення? У книжці "Момент еврики" Джон Куніос і Марк Біман пояснюють, як саме виникають ідеї і що їх стимулює. Ви дізнаєтесь, як різні життєві обставини та умови впливають на те, чи приходить до вас осяяння, а також - чи кори...

Читать полностью

# data[].attributes.attachment_link.title
Марк Біман - биография, творчество, отзывы, лучшие книги.

# data[].attributes.attachment_link.description
Момент Еврики. Ага-реакції, творчий інсайт і мозок Звідки беруться неймовірні ідеї? Що відбувається в людському мозку під час пошуку варіантів розв'язання проблеми? Як формуються інсайти і як можна збільшити шанси на їх виникнення? У книжці "Момент еврики" Джон Куніос і Марк Біман пояснюють, як саме виникають ідеї і що їх стимулює.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Бессел Ван Дер Колк

# data[].attributes.attachment_link.title
Пандемия как ПТСР

# data[].attributes.attachment_link.description
Пандемия стала испытанием не только для систем здравоохранения и мировой экономики, но и для нашей психики. Неопределенность, тревога за себя и близких, негативный новостной поток, изоляция, проблемы с бизнесом и другие финансовые последствия эпидемии не способствуют улучшению эмоционального фона. За минувший год перепады настроения, усталость, раздражение и другие проявления хронического стресса стали обычным явлением для большинства населения планеты.

# data[].attributes.headline
Інші книги автора

# data[].attributes.subject
Інші книги автора

# data[].attributes.attachment_link.title
Бессел ван дер Колк - Новинки книг 2020 - скачать или читать онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
Бессел ван дер Колк ✔ Последние новинки книг автора 2020 года. Скачивайте или читайте онлайн на сайте ЛитРес. 📚

# data[].attributes.headline
Книга про те, як цінувати та берегти себе

# data[].attributes.subject
Книга про те, як цінувати та берегти себе

# data[].attributes.body
"До себе ніжно" - це новий, дуже чесний погляд на любов до себе. Це книга-медитація, яка закликає до внутрішньої розмови та допомагає почути власний голос серед багатьох інших.

# data[].attributes.headline
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.subject
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
По вашей ссылке друзья получат скидку 10% на эту книгу, а вы будете получать 10% от стоимости их покупок на свой счет ЛитРес. Подробнее

Стоимость книги:
Ваш доход с одной покупки друга:

Чтобы посоветовать книгу друзьям, необходимо войти или зарегистрироваться Войти

# data[].attributes.attachment_link.title
К себе нежно. Книга о том, как ценить и беречь себя - Ольга Примаченко

# data[].attributes.attachment_link.description
Сервис электронных книг 📚 ЛитРес предлагает скачать книгу 🠳 К себе нежно. Книга о том, как ценить и беречь себя, Ольги Примаченко в форматах fb2, txt, epub, pdf или читать онлайн! ➤ Оставляйте и читайте отзывы о книге на ЛитРес!

# data[].attributes.headline
Інші книги автора

# data[].attributes.subject
Інші книги автора

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ольга Примаченко - редактор, блогер. Человек, пишущий легко и с юмором на около психологические темы, с опорой на свой опыт. Если у вас выдалось несколько дней, которые вы хотите посвятить себе и выбираете "уютную" книгу, которая вернёт утраченные краски в вашу жизнь - попробуйте книги этого автора. Конечно радикального психологического преображения не случится (автор не психолог и, насколько я поняла, не претендует на это), но как же важно иногда напомнить себе, что я не человек-функция или приложение к работе/детям/мужу, а просто личность, которая наделена своими чувствами, эмоциями, желаниями, потребностями. Для меня чтение такой книги - это отличная возможность увидеть себя со стороны, узнать в описании знакомые модели поведения, где-то удивиться, где-то посмеяться, где-то насторожиться и конечно забрать в свой арсенал небольшие секреты автора. Мягко и ненавязчиво автор подталкивает читателя вернуть в центр своей жизни самого себя. Услышать, понять, полюбить, отнестись к себе с нежностью. Поставить под сомнение чужие требования. Перепроверить наличие своих границ. Кроме того, книги Ольги - это еще и просто увлекательное описание её собственной жизни, с довольно непростым сюжетом, которое действительно интересно читать.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ольга Примаченко - Новинки книг 2020 - скачать или читать онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
Ольга Примаченко - редактор, блогер. Человек, пишущий легко и с юмором на около психологические темы, с опорой на свой опыт. Если у вас выдалось несколько дней, которые вы хотите посвятить себе и выбираете "уютную" книгу, которая вернёт утраченные краски в вашу жизнь - попробуйте книги этого автора.

# data[].attributes.headline
Соц. мережа автора

# data[].attributes.subject
Соц. мережа автора

# data[].attributes.headline
Книга французького письменника Лорана Гунеля стала всесвітнім бестселером і була перекладена більш ніж двадцятьма мовами світу

# data[].attributes.subject
Книга французького письменника Лорана Гунеля стала всесвітнім бестселером і була перекладена більш ніж двадцятьма мовами світу

# data[].attributes.body
Жуліан почувався цілковито нещасним, хоча мав молодість та здоров’я. Незадоволений життям, молодик палко бажає віднайти щастя. Доля скеровує його до загубленого селища, що розташовано в самому серці балійських лісів. Там, подалі від гамірного світу, мешкає мудрий цілитель душ Самтьян. Йому відома істина, якої так прагне Жуліан. Це знання могло б змінити реальність та мільйони життів, обернути нещасних на щасливців. Але його так легко не отримаєш, не купиш і не забереш силою. Бо справжнє щастя можна лише збагнути…

# data[].attributes.headline
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.subject
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Жуліан почувався цілковито нещасним, хоча мав молодість та здоров'я. Незадоволений життям, молодик палко бажає віднайти щастя. Доля скеровує його до загубленого селища, що розташовано в самому серці балійських лісів. Там, подалі від гамірного світу, мешкає мудрий цілитель душ Самтьян. Йому відома істина, якої так прагне Жуліан. Це знання могло б змінити реальність та мільйони життів, обернути нещасних на щасливців. Але його так легко не отримаєш, не купиш і не забереш силою. Бо справжнє щастя можна лише збагнути...

# data[].attributes.attachment_link.title
Читати "Людина, що хотіла бути щасливою". Лоран Гунель на Букмейті

# data[].attributes.attachment_link.description
Жуліан почувався цілковито нещасним, хоча мав молодість та здоров'я. Незадоволений життям, молодик палко бажає віднайти щастя. Доля скеровує його до загубленого селища, що розташовано в самому серці балійських лісів. Там, подалі від гамірного світу, мешкає мудрий цілитель душ Самтьян. Йому відома істина, якої так прагне Жуліан.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Книга больше похожа на психологический тренинг. Сильное смешение жанров, художественной части и работа главного героя над личностным ростом. Причем эта работа не по своей воле, а по договору со "случайным" человеком.

Художественная часть сильно не впечатлила, но читается легко, без занудства и наверняка кому-то может понравиться. Главный герой, Алан, работает в агентстве по приему на работу. Интровертен, раним, впечатлителен, склонен к справедливости, выходит из себя, когда нарушается окружающая его гармония, подстраивается под людей, не верит в себя, предпочитает этическое поведение, рассудителен и т.д. В книге, офисная жизнь расписана по минимуму, упор делается на принципах работы агентства по найму, при условии того, что акции этого агентства участвуют в бирже. В итоге во главу работы...

Развернуть

# data[].attributes.attachment_link.title
Лоран Гунель

# data[].attributes.attachment_link.description
Книга больше похожа на психологический тренинг. Сильное смешение жанров, художественной части и работа главного героя над личностным ростом. Причем эта работа не по своей воле, а по договору со "случайным" человеком. Художественная часть сильно не впечатлила, но читается легко, без занудства и наверняка кому-то может понравиться.

# data[].attributes.headline
Інші книги автора

# data[].attributes.subject
Інші книги автора

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лоран Гунель

# data[].attributes.attachment_link.title
Лоран Гунель — Bookmate

# data[].attributes.attachment_link.description
Читайте лучшие книги автора Лоран Гунель. А еще отзывы о книгах и цитаты из произведений: Бог всегда путешествует инкогнито, Человек, который хотел быть счастливым, День, когда я научился жить, Филосо…

# data[].attributes.headline
Ця книга допоможе вам жити легко всупереч усім труднощам, менше хвилюватися і отримувати задоволення від життя

# data[].attributes.subject
Ця книга допоможе вам жити легко всупереч усім труднощам, менше хвилюватися і отримувати задоволення від життя

# data[].attributes.body
Сучасне суспільство пропагує культ успіху: будь розумнішим, багатшим, продуктивнішим - будь кращим за всіх. Соцмережі рясніють історіями на тему, як якийсь хлопчак придумав додаток і заробив купу грошей, статтями в дусі «Тисяча і один спосіб бути щасливим», а фото під френдстрічкою створюють враження, що оточуючі живуть краще і цікавіше, ніж ми. Однак наша зацикленість на позитиві і успіху лише нагадує про те, чого ми не досягли, про мрії, які не справдилися. Як же стати по-справжньому щасливим?

# data[].attributes.headline
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.subject
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ООО «Альпина Диджитал»

# data[].attributes.attachment_link.title
Тонкое искусство пофигизма: Парадоксальный способ жить счастливо — купить книгу Мэнсона Марка в «Альпина Паблишер»

# data[].attributes.attachment_link.description
📕 Тонкое искусство пофигизма: Парадоксальный способ жить счастливо. ☞ цена от 490.00 ₽. Электронная книга бесплатно. 🎁 Читайте рецензии и отзывы реальных покупателей. 🚚 Доставка по всему миру.

# data[].attributes.attachment_link.title
Мэнсон, Марк - Википедия

# data[].attributes.attachment_link.description
Марк Мэнсон ( англ. Mark Manson) - американский автор и консультант по личному развитию, предприниматель и блогер. Ведет блог под своим именем на одноименном сайте. По состоянию на 2019 год написал три книги. Книга "Тонкое искусство пофигизма " заняла шестое место в списке бестселлеров The New York Times.

# data[].attributes.headline
Інші книги автора

# data[].attributes.subject
Інші книги автора

# data[].attributes.attachment_link.description
"Самопознание подобно луковице. В нем много слоев, и чем больше счищаешь их, тем больше вероятность, что заплачешь", - уверен американский журналист, блогер, писатель и предприниматель Марк Мэнсон.

# data[].attributes.headline
Поради й завдання, які даватиме врятованому на межі відчаю Алану його таємничий наставник, — універсальна та ефективна методика розвитку особистості від відомого психолога й письменника

# data[].attributes.subject
Поради й завдання, які даватиме врятованому на межі відчаю Алану його таємничий наставник, — універсальна та ефективна методика розвитку особистості від відомого психолога й письменника

# data[].attributes.body
Як не пропустити в житті ті можливості, які воно нам пропонує? Знайти своє призначення й зробити реальністю найзаповітніші та найсміливіші мрії? Шлях до самореалізації та самовдосконалення відкритий кожному, треба лише обрати вірний напрямок. На відміну від інших книжок із психології саморозвитку, бестселер Лорана Гунеля не перелік правил і вправ, а захоп- лива розповідь про історію життя паризького юнака, до якої хочеться приєднатися! Повне інтриги й пригод, це керівництво з пошуку свого місця в житті, боротьби зі страхами й комплексами за особисте щастя та професійний успіх!

# data[].attributes.headline
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.subject
тут можна знайти книгу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
По вашей ссылке друзья получат скидку 10% на эту книгу, а вы будете получать 10% от стоимости их покупок на свой счет ЛитРес. Подробнее

Стоимость книги:
Ваш доход с одной покупки друга:

Чтобы посоветовать книгу друзьям, необходимо войти или зарегистрироваться Войти

# data[].attributes.attachment_link.title
Бог завжди подорожує інкогніто - Лоран Гунель

# data[].attributes.attachment_link.description
По вашей ссылке друзья получат скидку 10% на эту книгу, а вы будете получать 10% от стоимости их покупок на свой счет ЛитРес. Подробнее Стоимость книги: Ваш доход с одной покупки друга: Чтобы посоветовать книгу друзьям, необходимо войти или зарегистрироваться Войти

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Книга больше похожа на психологический тренинг. Сильное смешение жанров, художественной части и работа главного героя над личностным ростом. Причем эта работа не по своей воле, а по договору со "случайным" человеком.

Художественная часть сильно не впечатлила, но читается легко, без занудства и наверняка кому-то может понравиться. Главный герой, Алан, работает в агентстве по приему на работу. Интровертен, раним, впечатлителен, склонен к справедливости, выходит из себя, когда нарушается окружающая его гармония, подстраивается под людей, не верит в себя, предпочитает этическое поведение, рассудителен и т.д. В книге, офисная жизнь расписана по минимуму, упор делается на принципах работы агентства по найму, при условии того, что акции этого агентства участвуют в бирже. В итоге во главу работы...

Развернуть

# data[].attributes.attachment_link.title
Лоран Гунель

# data[].attributes.attachment_link.description
Книга больше похожа на психологический тренинг. Сильное смешение жанров, художественной части и работа главного героя над личностным ростом. Причем эта работа не по своей воле, а по договору со "случайным" человеком. Художественная часть сильно не впечатлила, но читается легко, без занудства и наверняка кому-то может понравиться.

# data[].attributes.headline
інші книги автора

# data[].attributes.subject
інші книги автора

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лоран Гунель

# data[].attributes.attachment_link.title
Лоран Гунель

# data[].attributes.attachment_link.description
Самые известные книги писателя Бог всегда путешествует инкогнито (2018), Человек, который хотел быть счастливым (2019), День, когда я научился жить (2019).