# data[].attributes.headline
מיליונים
מיליונים
מילים ו

# data[].attributes.body
מיליונים
מיליונים
מילים ולחן: אתי אנקרי

אני יודעת שהכסף לא חשוב 
אני יודעת אם הלך אולי יום אחד ישוב 
אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת 
שלחשוב עליו זה סתם בזבוז 
של זמן שעובר עלינו גם בלעדינו הוא יזוז 

אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת 
שאני לא יודעת כלום 
אבל מישהו היום דרך עלי 
ואני לא יכולה לקום 

אני יודעת שאתה יודע - 
השתכרתי החודש לא רע 
ובכל זאת הם הגיעו 
להוציא לפועל אצלי בדירה 

לקחו ת'טלוויזיה ת'ארון את המגירה 
שפכו את מה שאין בתוכה 
אני יודעת שזה לא צודק 
ואין לי הוכחה 

ניסיתי להגיד שהמיסים 
הורגים כל הגיון 
והם אמרו לי שהם לא גונבים, 
הם לוקחים ברישיון 

אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת 
שאני לא יודעת כלום 
אבל איך שזה קרה לי 
לא יכולתי לקום 

ויש כמוני מיליונים 
מתגלגלים ברחובות 
יש כמוני מיליונים 
בכל מיני צורות 

יש כמוני מיליונים 
אנשים בני תמותה 
בלי כסף, 
לא שווים פרוטה 

אני יודעת שהבריאות חשובה 
יותר מכסף הרבה יותר 
ועל אהבה אין מה לדבר 
אסור בשום פנים ואופן לוותר 

אני יודעת יש חובות מגלגולים 
מתגלגלים עלינו ביקום 
אז אם היום נפלתי 
אולי מחר אני אקום 

אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת 
שאני לא יודעת כלום 
אבל מישהו היום דרך עלי 
ואני לא יכולה לקום 

ויש כמוני מיליונים 
מתגלגלים ברחובות 
יש כמוני מיליונים 
בכל מיני צורות 

יש כמוני מיליונים 
אנשים בני תמותה 
בלי כסף, 
לא שווים פרוטה 

אתה זוכר את סוזן הבכירה מהבנק 
נתנה לי הרבה אהבה 
בעיקר הפשטות הקסימה אותה, 
נגעתי לליבה 

זה לקח לה קצת זמן לתפוס את העניין
לשנות את הגישה שלה אלי 
היא הבינה שאין לי מזומן 
והפשיטה את כבודי מעליי 

אתה יודע שאני יודעת שאתה יודע 
שאני לא יודעת כלום 
ממרומי מעלתה 
לא יכולתי לקום 

יש כמוני מיליונים 
מתגלגלים ברחובות 
יש כמוני מיליונים 
בכל מיני צורות 

יש כמוני מיליונים, 
אנשים בני תמותה, 
בלי כסף, 
לא שווים פרוטה 
היום זה אני, מחר זה אתה. 
בלי כסף.... לא שווים פרוטה 

© כל הזכויות שמורות למחבר ולאקו"ם

ריק
לילך - האחר הוא אני
לילך - האחר הוא אני

לי אביטבול ורותי בניזרי
לי אביטבול ורותי בניזרי
  אנחנו בחרנו בשיר "בתוך נייר עיתון" של להקת טיפקס. השיר גם הוא מבטא מצוקה חברתית כלכלית בה אנשים קורסים תחת הנטל של העול הכלכלי. שני השירים מתכתבים בעיני ומציגים את הקושי של האדם העובד בישראל. במהלך השיעור היינו מתייחסות כמובן גם לדו"ח העוני, המאבק החברתי של שנת 2011 , ועדת טרכטנברג ועוד. בנוסף לכך, היינו מקשרות את דבריו של הרצל על שוויון הזדמנויות הטוען כי לכל ילד הזכות להתחיל ממקום שווה, וכי רק בקו הסיום יהיו הבדלים וזאת על פי היכולות של כל אחד אך לא על פי מצבם הכלכלי של הוריו, מציאות שכולנו יודעים שלצערנו איננה בישראל של זמננו

"אין לי כסף אין לי אבא כך אומר הלוואי והיה לי יותר הוא אומר" - השיר הזה לקח אותי אל המציאות היומיומית שלנו, המרדף אחרי החומריות והכסף, הקריירה האינסופית על חשבון הילדים. הדור הצעיר שרק בא בדרישות
"אין לי כסף אין לי אבא כך אומר הלוואי והיה לי יותר הוא אומר" - השיר הזה לקח אותי אל המציאות היומיומית שלנו, המרדף אחרי החומריות והכסף, הקריירה האינסופית על חשבון הילדים. הדור הצעיר שרק בא בדרישות
גלית רגב
"כשלקחו את היהודים, שתקתי, כי לא הייתי יהודי;אחר כך, כשלקחו את הצוענים, שתקתי, כי לא הייתי צועני;אחר כך, כשבאו לקחת את הקומוניסטים, שתקתי, שהרי לא הייתי קומוניסט;כשלקחו את הכמרים שתקתי, כי לא הייתי דתי,ולבסוף, כשבאו לקחת אותי - לא היה מי שידבר בשבילי"(ברטולד ברכט)
"כשלקחו את היהודים, שתקתי, כי לא הייתי יהודי;אחר כך, כשלקחו את הצוענים, שתקתי, כי לא הייתי צועני;אחר כך, כשבאו לקחת את הקומוניסטים, שתקתי, שהרי לא הייתי קומוניסט;כשלקחו את הכמרים שתקתי, כי לא הייתי דתי,ולבסוף, כשבאו לקחת אותי - לא היה מי שידבר בשבילי"(ברטולד ברכט)

הטקסט מתקשר למילים שחותמות את השיר.."היום זה אני..מחר זה אתה?"

האסוציאציה הראשונה שעולה לראשי מתקשרת לשואה ולמיליונים שנכחדו בה, שנלקחו באין מפריע לגטאות והומתו. יהודים מכל מיני צורות, וגם אחרים כשכל השאר עמדו מנגד, שמעו את השמועות ולקח להם המון זמן וחיי מיליונים שנלקחו בטרם הגיבו.

אסוציאציה נוספת קשורה לשיר "מיליארד סינים" של אריאל זילבר, שגם ממחיש שיש הרבה אנשים, אף אחד אינו דומה לשני, ולאף אחד לא ממש איכפת מהשני. 
הפכנו להיות מנוכרים כל כך..

איריס בן אברהם

מירית אברהמי ואני בחרתי בסרט
מירית אברהמי ואני בחרתי בסרט
אני בחרתי דווקא בסרט של סלאח שבתי, אשר מתאר את המצב הכלכלי בשנות ה 50 לאחר הקמת מדינת ישראל, ומראה בצורה סאטירית את שהתרחש באותם הזמנים, על קשיי העליה והקליטה של עדות המזרח, ויחסם של ילידי הארץ אליהם. הבירוקרטיה הבלתי אפשרית והפוליטיקה הישראלית הלא נקייה כל זאת דרך דמותו של סאלח שבתי, אשר נשלח למעברה ומתרגל במהירות לחיי המקום. השיר לדעתי מראה את המציאות שהייתה קיימת אז באותה התקופה.

מירית אברהמי   �
אנחנו ראינו בשיר סוג
אנחנו ראינו בשיר סוג של ביקורת על תרבות הצריכה .  אנשים חיים בתחושה שאם יקנו עוד מכשיר עוד בגד עוד רכב יהיו מאושרים ולא כך.
בעצם אתי אנקרי כותבת על רכישה מעבר ליכולת מה שגורר עיקול. האימפולסיביות של תרבות השפע - הצריכה לא גורמת לאושר אלא להיפך.
בחרנו להביא את מילותיו של הרא"יה קוק לגבי האושר:

" אני צריך למצוא את אושרי בקרבי פנימה,
לא בהסכמת הבריות ולא בשום קריירה איזה שתהיה.
כל מה שאכיר יותר את עצמיותי,
וכל מה שאתיר לעצמי להיות מקורי, ולעמוד על רגלי עצמי
ההכרה הפנימית והממוזגת בידיעה, הכרה, הרגשה ושירה
יותר יאיר לי אור ה'
ויותר יפותחו כוחותיי להיות לברכה לי ולעולם"
                                        (הרב קוק זצ"ל/ ערפילי טוהר)

מילים אלו גם הולחנו:

 https://www.youtube.com/watch?v=f5_tcRGkcZ8

ידידה פכר ונדיבה שפירא
ציטוט מפסק דין לעניין כבוד האדם והשיר שרליה שכתבה חוה אלברשטיין / יפעת בנג'אן 
ציטוט מפסק דין לעניין כבוד האדם והשיר שרליה שכתבה חוה אלברשטיין / יפעת בנג'אן 
              בחרתי להציג שני דברים    
 
השיר "מיליונים" מתכתב מבחינתי עם מספר רעיונות אותם הוא מעביר אלי.
האחד, עוסק בתחושת פגיעה בכבוד האדם, כאשר הדוברת בשיר חשה שכבודה נרמס, והיא מתקשה להתרומם, "מישהו היום דרך עלי ואני 

# data[].attributes.headline
מיליונים
מיליונים
מילים ו

# data[].attributes.body
מיליונים
מיליונים
מילים ולחן: אתי אנקרי

אני יודעת שהכסף לא חשוב 
אני יודעת אם הלך אולי יום אחד ישוב 
אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת 
שלחשוב עליו זה סתם בזבוז 
של זמן שעובר עלינו גם בלעדינו הוא יזוז 

אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת 
שאני לא יודעת כלום 
אבל מישהו היום דרך עלי 
ואני לא יכולה לקום 

אני יודעת שאתה יודע - 
השתכרתי החודש לא רע 
ובכל זאת הם הגיעו 
להוציא לפועל אצלי בדירה 

לקחו ת'טלוויזיה ת'ארון את המגירה 
שפכו את מה שאין בתוכה 
אני יודעת שזה לא צודק 
ואין לי הוכחה 

ניסיתי להגיד שהמיסים 
הורגים כל הגיון 
והם אמרו לי שהם לא גונבים, 
הם לוקחים ברישיון 

אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת 
שאני לא יודעת כלום 
אבל איך שזה קרה לי 
לא יכולתי לקום 

ויש כמוני מיליונים 
מתגלגלים ברחובות 
יש כמוני מיליונים 
בכל מיני צורות 

יש כמוני מיליונים 
אנשים בני תמותה 
בלי כסף, 
לא שווים פרוטה 

אני יודעת שהבריאות חשובה 
יותר מכסף הרבה יותר 
ועל אהבה אין מה לדבר 
אסור בשום פנים ואופן לוותר 

אני יודעת יש חובות מגלגולים 
מתגלגלים עלינו ביקום 
אז אם היום נפלתי 
אולי מחר אני אקום 

אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת 
שאני לא יודעת כלום 
אבל מישהו היום דרך עלי 
ואני לא יכולה לקום 

ויש כמוני מיליונים 
מתגלגלים ברחובות 
יש כמוני מיליונים 
בכל מיני צורות 

יש כמוני מיליונים 
אנשים בני תמותה 
בלי כסף, 
לא שווים פרוטה 

אתה זוכר את סוזן הבכירה מהבנק 
נתנה לי הרבה אהבה 
בעיקר הפשטות הקסימה אותה, 
נגעתי לליבה 

זה לקח לה קצת זמן לתפוס את העניין
לשנות את הגישה שלה אלי 
היא הבינה שאין לי מזומן 
והפשיטה את כבודי מעליי 

אתה יודע שאני יודעת שאתה יודע 
שאני לא יודעת כלום 
ממרומי מעלתה 
לא יכולתי לקום 

יש כמוני מיליונים 
מתגלגלים ברחובות 
יש כמוני מיליונים 
בכל מיני צורות 

יש כמוני מיליונים, 
אנשים בני תמותה, 
בלי כסף, 
לא שווים פרוטה 
היום זה אני, מחר זה אתה. 
בלי כסף.... לא שווים פרוטה 

© כל הזכויות שמורות למחבר ולאקו"ם

ריק
לילך - האחר הוא אני
לילך - האחר הוא אני

לי אביטבול ורותי בניזרי
לי אביטבול ורותי בניזרי
  אנחנו בחרנו בשיר "בתוך נייר עיתון" של להקת טיפקס. השיר גם הוא מבטא מצוקה חברתית כלכלית בה אנשים קורסים תחת הנטל של העול הכלכלי. שני השירים מתכתבים בעיני ומציגים את הקושי של האדם העובד בישראל. במהלך השיעור היינו מתייחסות כמובן גם לדו"ח העוני, המאבק החברתי של שנת 2011 , ועדת טרכטנברג ועוד. בנוסף לכך, היינו מקשרות את דבריו של הרצל על שוויון הזדמנויות הטוען כי לכל ילד הזכות להתחיל ממקום שווה, וכי רק בקו הסיום יהיו הבדלים וזאת על פי היכולות של כל אחד אך לא על פי מצבם הכלכלי של הוריו, מציאות שכולנו יודעים שלצערנו איננה בישראל של זמננו

"אין לי כסף אין לי אבא כך אומר הלוואי והיה לי יותר הוא אומר" - השיר הזה לקח אותי אל המציאות היומיומית שלנו, המרדף אחרי החומריות והכסף, הקריירה האינסופית על חשבון הילדים. הדור הצעיר שרק בא בדרישות
"אין לי כסף אין לי אבא כך אומר הלוואי והיה לי יותר הוא אומר" - השיר הזה לקח אותי אל המציאות היומיומית שלנו, המרדף אחרי החומריות והכסף, הקריירה האינסופית על חשבון הילדים. הדור הצעיר שרק בא בדרישות
גלית רגב
"כשלקחו את היהודים, שתקתי, כי לא הייתי יהודי;אחר כך, כשלקחו את הצוענים, שתקתי, כי לא הייתי צועני;אחר כך, כשבאו לקחת את הקומוניסטים, שתקתי, שהרי לא הייתי קומוניסט;כשלקחו את הכמרים שתקתי, כי לא הייתי דתי,ולבסוף, כשבאו לקחת אותי - לא היה מי שידבר בשבילי"(ברטולד ברכט)
"כשלקחו את היהודים, שתקתי, כי לא הייתי יהודי;אחר כך, כשלקחו את הצוענים, שתקתי, כי לא הייתי צועני;אחר כך, כשבאו לקחת את הקומוניסטים, שתקתי, שהרי לא הייתי קומוניסט;כשלקחו את הכמרים שתקתי, כי לא הייתי דתי,ולבסוף, כשבאו לקחת אותי - לא היה מי שידבר בשבילי"(ברטולד ברכט)

הטקסט מתקשר למילים שחותמות את השיר.."היום זה אני..מחר זה אתה?"

האסוציאציה הראשונה שעולה לראשי מתקשרת לשואה ולמיליונים שנכחדו בה, שנלקחו באין מפריע לגטאות והומתו. יהודים מכל מיני צורות, וגם אחרים כשכל השאר עמדו מנגד, שמעו את השמועות ולקח להם המון זמן וחיי מיליונים שנלקחו בטרם הגיבו.

אסוציאציה נוספת קשורה לשיר "מיליארד סינים" של אריאל זילבר, שגם ממחיש שיש הרבה אנשים, אף אחד אינו דומה לשני, ולאף אחד לא ממש איכפת מהשני. 
הפכנו להיות מנוכרים כל כך..

איריס בן אברהם

מירית אברהמי ואני בחרתי בסרט
מירית אברהמי ואני בחרתי בסרט
אני בחרתי דווקא בסרט של סלאח שבתי, אשר מתאר את המצב הכלכלי בשנות ה 50 לאחר הקמת מדינת ישראל, ומראה בצורה סאטירית את שהתרחש באותם הזמנים, על קשיי העליה והקליטה של עדות המזרח, ויחסם של ילידי הארץ אליהם. הבירוקרטיה הבלתי אפשרית והפוליטיקה הישראלית הלא נקייה כל זאת דרך דמותו של סאלח שבתי, אשר נשלח למעברה ומתרגל במהירות לחיי המקום. השיר לדעתי מראה את המציאות שהייתה קיימת אז באותה התקופה.

מירית אברהמי   �
אנחנו ראינו בשיר סוג
אנחנו ראינו בשיר סוג של ביקורת על תרבות הצריכה .  אנשים חיים בתחושה שאם יקנו עוד מכשיר עוד בגד עוד רכב יהיו מאושרים ולא כך.
בעצם אתי אנקרי כותבת על רכישה מעבר ליכולת מה שגורר עיקול. האימפולסיביות של תרבות השפע - הצריכה לא גורמת לאושר אלא להיפך.
בחרנו להביא את מילותיו של הרא"יה קוק לגבי האושר:

" אני צריך למצוא את אושרי בקרבי פנימה,
לא בהסכמת הבריות ולא בשום קריירה איזה שתהיה.
כל מה שאכיר יותר את עצמיותי,
וכל מה שאתיר לעצמי להיות מקורי, ולעמוד על רגלי עצמי
ההכרה הפנימית והממוזגת בידיעה, הכרה, הרגשה ושירה
יותר יאיר לי אור ה'
ויותר יפותחו כוחותיי להיות לברכה לי ולעולם"
                                        (הרב קוק זצ"ל/ ערפילי טוהר)

מילים אלו גם הולחנו:

 https://www.youtube.com/watch?v=f5_tcRGkcZ8

ידידה פכר ונדיבה שפירא
ציטוט מפסק דין לעניין כבוד האדם והשיר שרליה שכתבה חוה אלברשטיין / יפעת בנג'אן 
ציטוט מפסק דין לעניין כבוד האדם והשיר שרליה שכתבה חוה אלברשטיין / יפעת בנג'אן 
              בחרתי להציג שני דברים    
 
השיר "מיליונים" מתכתב מבחינתי עם מספר רעיונות אותם הוא מעביר אלי.
האחד, עוסק בתחושת פגיעה בכבוד האדם, כאשר הדוברת בשיר חשה שכבודה נרמס, והיא מתקשה להתרומם, "מישהו היום דרך עלי ואני 

# data[].attributes.attachment_link.title
אוהבים מוסיקה. שומרים על המוסיקה - אקו"ם

# data[].attributes.attachment_link.description
אקו"ם שמה לה למטרה לפעול לקבלת תמלוגים ראויים והוגנים עבור השימוש ביצירות ולחלקם ליוצרים.

# data[].attributes.body
מעגלים
עידן רייכל
מילים ולחן: עידן רייכל

במקום שהיום נגמר
בזמן שהלב מתחיל
לילה חוזר ומתגבר
ונסגרים מעגלים

יש תנועה מדומה
ורכבות חוצות הרים
בחזרה לנקודה
בה נסגרים מעגלים

מעגלים, מעגלים
איך שאנחנו נשארים
בסיבובים של החיים
נאחזים באנשים

מעגלים, מעגלים
איך שאנחנו נשארים
מתעוררים ליום חדש
חוזרים ושוב מנסים

אולי הלילה נישאר
אם שוב תבואי לבקר
העדינות שלנו יחד
יש בה משהו מסנוור

להיזרק אל תוך הלילה
להשתכר מאור אחר
להתנפץ אל החיים
להאמין, לא לוותר

השיר מליונים מקשר אותי למהירות וטירוף בו אנו חיים, דירה, עבודה, כסף, להתמודד עם צרכים, הפתעות לא מתוכננות ורצון להיות בשקט. ובסוף.. האם אנחנו מקבלים את היחס כלפינו על בסיס מי שאנחנו באמת או שהאם מתייחסים אלינו לפי המעמד שלנו? האם אנו נשפטים לפי האיכות שבנו או כמות הכסף בארנקינו?

נראה כי החיים הם מעגלים ובכל פעם אנו חוזרים לנקודה ממנה התחלנו, ושוב מנסים להתמודד עם הקשיים שמציבים לנו החיים.

העניין הוא לא לוותר, להמשיך, לנסות, להאמין בעצמינו.
גם בשיר מליונים מאוד התחברתי לבית שבו כתוב:

אני יודעת יש חובות מגלגולים
מתגלגלים עלינו ביקום
אז אם היום נפלתי
אולי מחר אני אקום

וזה מה שאני בוחרת לקחת מהשיר ולא את המשפט שחוזר על עצמו שהיא לא יכולה לקום למרות כל מה שהיא יודעת...

בשיר מעגלים של עידן רייכל יש תקווה, כל יום מחדש נתמודד עם הדברים ובכל יום נקום מחדש
"להתנפץ אל החיים, להאמין לא לוותר

# data[].attributes.attachment_link.title
Idan Raichel - Ma'agalim (Circles) -  עידן רייכל - מעגלים

# data[].attributes.headline
אילנה זנאתי 

# data[].attributes.subject
אילנה זנאתי 

# data[].attributes.body
שווים/ עילי בוטנר

בחרתי בשיר זה על מנת להדגיש את מטרתי כמחנכת להנחיל ערכים של כבוד , שוויון , שכל אחת ואחד הוא ראוי, שלכולנו יש יכולת להגיע רחוק למרות שאנחנו באים מרקע שונה ומיכולות כלכליות שונות. עם תמיכה , הכוונה , קבלת השונה שלנו המורים כל תלמיד יוכל להגיע רחוק ללא קשר ליכולת הכלכלית בבית.

מילים ולחן: עילי בוטנר
ביצוע רן דנקר ועילי בוטנר

אקורדים

אתה לבן אני שחור,
אני חשוך אתה באור
שמחמם כמו אמא,
ושדואג לך.
אתה קטן אני גדול
אני רוצה אתה יכול
לרקוד, לצעוד קדימה.
להיות שלם בין אנשים.

ואולי יבוא יום ונהפוך שווים
אתה תהיה לי נחל ואני לך ימים
ונזרום ביחד עד אין סוף
שנייה לפני שקו החוף מגיע
שנייה לפני שקו החוף מגיע

אני בוכה אתה צועק
אני טועה אתה צודק
זאת הצגה שלנו,
ואין קהל ואין במה.
אולי נשב ננוח,
אתה, אתה.
אני, אני.
וגם תחלוף הרוח,
ויעברו כל השנים.

ואולי יבוא יום...

# data[].attributes.headline
סיון בן שיטרית ויעקב גורסטמן

# data[].attributes.subject
סיון בן שיטרית ויעקב גורסטמן

# data[].attributes.body
כסף מגלגל את העולם
משה בקר
מילים: ג'ון קנדר
לחן: פרד אב
תרגום: אהוד מנור
קיים ביצוע נוסף לשיר זה

כסף מגלגל את העולם,
גלגל את העולם,
גלגל את העולם.
כסף מגלגל את העולם,
הוא מגלגל עולם.

עוד מארק, עוד ין, עוד דולר זה חם,
עוד דולר זה חם,
עוד דולר זה חם,
זה מה שמגלגל את העולם.
הצליל שלא ייתם -
הוא מגלגל עולם.

כסף מגלגל את העולם,
גלגל את העולם
גלגל את הועלם -
ידוע לי, כן -
כי לי אין!

כסף, כסף, כסף, כסף, כסף, כסך, כסף
כסף, כסף, כסף, כסף, כסף
כסף, כסף, כסף.

אם אתה עשיר גדול
ורוצה לבלות את הלילה,
תממן והזמן הרפתקה.
אם אתה עשיר גדול, אך בודד
שזקוק לפנטזיה, אז צלצל, יומם וליל,
זה עובד.

אם אתה עשיר גדול, ופתאום אהבה מסתלקת,
תאנח ותגנח אך תוכל בקלות
להתעודד, קח מונית
או אולי איזו יאכטה ארבעה-עשר קראט!

כסף מגלגל את העולם
מגלגל את העולם
מגלגל את העולם
כסף מגלגל את העולם
ידעו לנו, כן -
כי לנו אין!

אם נותרת בלי פחם בתנור
וקפאת בחורף -
ואותך מייסר הגורל.
אם אתה הולך שבור ויחף
במעיל דק בלי כובע
ויורד כל הזמן במשקל
כשאתה הולך לשמוע עצה
כאן מפי איזה כומר -
הוא יגיד לאהוב, להרגיש.
כשרעב בא ודופק על הדלת -
אהבה בורחת חיש.

כסף מגלגל את העולם
גלגל את העולם,
גלגל את העולם.
כסך מגלגל את העולם.
הצליל המצטלטל של כסף, כסף, כסף
כסף, כסף, כסף, כסף, כסף.
עוד מארק, עוד ין, עוד דולר זה חם
הצליל שלא ייתם
הוא מגלגל את העולם -
הוא מגלגל עולם!
שיר זה מבטא בדיוק את התחושות בעקבות השיר מיליונים. כמו שבשיר היא אומרת שבלי כסף לא שווים פרוטה השיר הזה מדבר על זה שכסף הוא המפתח להכל והוא זה שמגלגל את העולם לצערנו חבל שזה ככה אבל זאת התחושה במדינה הזו במיוחד שאם אין לך הרבה כסף קשה מאוד להתקיים.

# data[].attributes.headline
מיטל טורי עובדיה ומיכל ווינר

# data[].attributes.subject
מיטל טורי עובדיה ומיכל ווינר

# data[].attributes.body
בחרנו בטקסט מידעי אשר מבהיר מהו שיוויון
במיממשל דמוקרטי. אנו מאמינות כי השיר יכול לזמן דיון פורה וחשוב על עיקרון יסוד זה ובעיקר על החלק של שיוויון הזדמנויות- שהוא עיקרון חשוב ביותר ולצערנו הולך ומתרחק ואולי אפילו בהיבטים מסויימים כבר כמעט  שאינו קיים.

בזכות לשוויון נכללים לפחות שני היבטים: האחד – שוויון של כולם בפני החוק, והשני – איסור אפליה מטעמים של השתייכות לגזע, לקבוצה אתנית למין, לדת או ללאום.

פן חשוב של השוויון בפני החוק הוא הזכות להליך הוגן; כלומר, הזכות של כל אדם להגנה חוקית מפני פגיעה של הזולת או של מוסדות השלטון. בנוסף, פירושו שוויון של אנשי השלטון בפני החוק. מכאן שבדמוקרטיה קיימת עליונות החוק, שפירושה שעל כולם לפעול בהתאם לחוק.

לאיסור אפליה משמעויות רבות. אחת מהן היא השוויון בין המינים או שוויון מגדרי; משמעותו שאין להפלות יחיד או קבוצה מפאת מינו או מינה.

אחת הדרכים החשובות לבדוק אם המדינה מקיימת את ערך השוויון, היא באמצעות העיקרון של שוויון ההזדמנויות. כלומר, האם המדינה אמנם מעניקה הזדמנויות שוות לכל התושבים באשר הם, ללא כל אפליה. דהיינו מאפשרת להם ללמוד, לעבוד, לחיות ברווחה סבירה, להיות שותפים בקבלת ההחלטות בכל מיני נושאים ועוד.

פעולות הביטוח הלאומי, חוק חופש העיסוק, חוק חינוך ממלכתי וחוק בריאות ממלכתי הם דוגמאות ליישום הזכות לשוויון.

השוויון הפוליטי של כל האזרחים, שמתבטא בזכות השווה לכל אחד לבחור ולהיבחר, הוא מיסודות הדמוקרטיה.

# data[].attributes.headline
משהו נעים לנשמה					

# data[].attributes.body
משהו נעים לנשמה
התקווה 6
מילים ולחן: עמרי גליקמן
קשה עם החדשות פה
אז לפעמים אני לוקח את האוטו
ונוסע צפונה מהעיר
לפני שעוד מלחמה תתחיל
והברכיים רועדות לי לרגע
קשה לי לעכל את מה שאני שומע
עוד מאותו הפזמון
ישראל סוריה לבנון

אני חייב להתנתק היה דיון מרתק
הכל נשמע לי כמו אזעקה
אני חייב לכבות רעשים ומהומות
צריך שיר להפיג ת׳מועקה

שים לי איזה אריק ככה להירגע
תן לי להניח את הראש דקה
שים לי איזה זהר לרגע בקטנה
משהו נעים לנשמה
שים לי איזה מאיר שוט של תקווה
פזמון אחד נעים עם קצב מנגינה
תן לי להניח את הראש דקה...

קשה קשה היום שלי
יש את העניין הזה הכלכלי
וכולנו חרוצים אך בינינו
אנו עובדים עובדים אבל עובדים עלינו
אז מחכים למזל בתורים
ומבטיחים עוד חלומות לילדים
כולם מדברים על בית וגינה
שוברים חסכונות ואין מספיק גם לדירה

אני חייב להתנתק היה דיון מרתק
הכל נשמע לי כמו אזעקה
אני חייב לכבות רעשים ומהומות
רק מוזיקה תפיג ת׳מועקה

שים לי איזה אריק ככה להירגע..

וקשה קשה נכון, אבל אין ברירה אחרת
השקט נעדר אך הארץ נהדרת
אז מנסים למצוא איזו פינה קטנה מוארת
הראש אולי בורח אבל הנשמה נשארת
והימים שלי עוברים בין כל הכותרות
כסף כסף אהבה שלום ומלחמות
ואף אחד לא מצליח להשכיח ת׳צרות
אנחנו אנשים פשוטים עם בעיות גדולות

בחרתי את השיר המקסים הזה, שמדבר על מצבים דומים במדינה שלנו כפי שהשיר
מליונים מציג. גם בשיר הזה יש התמודדות עם חיי היומיום והמציאות הלא פשוטה
"קשה קשה היום שלי, יש את העניין הכלכלי"

# data[].attributes.headline
שרון פנחס גלר ושרי כ

# data[].attributes.subject
שרון פנחס גלר ושרי כ

# data[].attributes.body
בחרנו בשיר: "אשליות" בביצוע של גבי שושן.
השיר מדבר על החומריות אחריה אנחנו רודפים ועל כך שכל זה בעצם אשלייה לכך שטוב לנו. בחרנו דווקא בביצוע של גבי שושן, ולא בביצוע המוכר יותר של ניסים סרוסי, כיון שעצם העובדה שבשבוע שעבר גבי שושן בחר לשים קץ לחייו, מוכיחה כי האשליות מתנפצות והמרדף אחרי הדברים החומריים, יכול להוביל לסוף טראגי..
גם אתי אנקרי מדברת בשירה על המרדף אחרי הדברים החומריים ועל כך שהם בעצם כלום...
אשליות
מילים: דוד חלפון
לחן: ניסים סרוסי

לגור בדירת פאר
לחשוב שאתה מיליונר
להתעורר אחר הצהרים
ליד נערה או שתיים

מכונית בצבע אדום
לשיר שירי אהבה ושלום
לטייל בחוצות העיר
להכריז אני ראש העיר

לא לעבוד לעולם
לא לשרת שום אדם
רק הראש בעננים
מטפס שם במרומים
אשליות

להפליג למרחקים
לשוט בכל הנמלים
לטייל בפאריס או ברומא
לחיות כמו קזנובה

אשליות, אשליות רבות
אך רובן אינן מתקיימות
שם אולי בחלומות
האשליות היפות מתגשמות

לא לעבוד לעולם...

# data[].attributes.attachment_link.title
גבי שושן עם דאבל אימפקט- אשליות

# data[].attributes.attachment_link.description
גבי שושן עם דאבל אימפקט - אשליות מילים: דוד חלפון לחן: ניסים סרוסי במאית: חגית פרבר לגור בדירת פאר לחשוב שאתה מיליונר להתעורר אחר הצהרים ליד נערה או שתיים מכונית בצבע אדום לשיר שירי אהבה ושלום לטייל בחוצות העיר להכריז אני ראש העיר לא לעבוד לעולם לא לשרת שום אדם רק הראש בעננים מטפס שם במרומים אשליות להפליג למרחקים לשוט בכל הנמלים לטייל בפאריס או ברומא לחיות כמו קזנובה אשליות, אשליות רבות אך רובן אינן מתקיימות שם אולי בחלומות האשליות היפות מתגשמות לא לעבוד לעולם...

# data[].attributes.body
אין לי כסף
גידי גוב
מילים: אהוד מנור
לחן: אריאל זילבר
קיים ביצוע נוסף לשיר זה

המצב גרוע, אני כבר עצבני
כשדמי כיס לשבוע עפים עד יום שני
לא מספיק לי אפילו לשלגון
מה שבא לי כבר לא בא בחשבון
החשבון - דיכאון

אין לי כסף, אין לי
אבא כך אומר
הלוואי והיה לי יותר

אין לי כסף, אין לי
אבא כך אומר
את החודש בקושי גומר

המצב גרוע, ואין לי שום פתרון
פתאום אני תקוע, עם שקל אחרון
גם אני כבר מוכן לויתורים
אך בתנאי שלפני כן ההורים, ההורים
רק אומרים, רק אומרים

אין לי כסף, אין לי
אבא כך אומר
הלוואי והיה לי יותר, הוא אומר

אין לי כסף, אין לי
אבא מתעצבן
והבן, הוא אומר לי, הבן

הייתי רוצה...
הייתי רוצה...
הייתי רוצה, אבל זה לא יוצא

המצב גרוע, אך לא באשמתי
צריך להיות צנוע, וגם מציאותי
חוללו כאן ביחד נס גדול
הוקוס פוקוס אחד לבן כחול
שאוכל כאן לגדול ולגדול

אין לי כסף, אין לי
אבא כך אומר
הלוואי והיה לי יותר, הוא אומר

אין לי כסף, אין לי
אבא מתעצבן
והולך לנגן בפסנתר

הייתי רוצה...
הייתי רוצה...
הייתי רוצה, אבל זה לא יוצא

המצב גרוע, אך לא באשמתי
צריך להיות צנוע, וגם מציאותי
חוללו כאן ביחד נס גדול
הוקוס פוקוס אחד לבן כחול
שאוכל כאן לגדול ולגדול

אין לי כסף, אין לי
אבא כך אומר
הלוואי והיה לי יותר, הוא אומר

אין לי כסף, אין לי
אבא כך אומר
והולך לדבר עם חבר

אין לי כסף, אין לי
אבא כך אומר
ונותן נשיקה לא יותר
נשיקה לא יותר...

כשקראתי את השיר מיליונים השיר הראשון שחשבתי הינו"אין לי כסף"
אנו חיים בעולם חומרי ובו לכסף יש תפקיד משמעותי. בלי כסף האדם לא יצליח בחייו.הדובר רוצה שיהיה לו כסף, הלוואי שהיה יותר..המצב גרוע ואין שום פיתרון. .\
ייתי רוצה, הייתי רוצה אבל זה לא יוצא.

# data[].attributes.headline
שירלי רומני / באושר ובעוני (מאיר גולדברג ושי עמר)

# data[].attributes.subject
שירלי רומני / באושר ובעוני (מאיר גולדברג ושי עמר)

# data[].attributes.body
השיר שבחרתי הוא השיר של שי עמר "באושר ובעוני"
סגרנו יום סגרנו בטריקה
חסרת מקום הרוח שוב שרקה
נפגשנו שוב נושמים את הקפה
ידענו שהבוקר יעלה
יהיה ארוך הלילה שיהיה
ועוד נחזור נשכב נצחק נבכה
כשיפגשו שפתיים וקפה
נדע ששוב הבוקר יעלה

ונחיה באושר ובעוני
עד עצם היום הזה
ונחיה ואת תהיי כמוני
כך או כך חיים על הקצה

פתחנו יום חלום מלא אבק
הגורל מכתוב חסר לנו מזל
ממהרים לרוץ חייבים להתפרנס
אחרת נמות או נקווה לנס
עברנו יום עברנו עוד דקה
כל כך יפה השמש בשקיעה
ציפורים עפות למקום בו חם יותר
רק אני ואת לנצח נישאר

ונחיה באושר ובעוני...

בחרתי בשיר הזה כי מצד אחד הוא שיר שמדבר על קשיי היום יום במירוץ החיים  המטורף של פרנסה והישרדות, ומצד שני הוא שיר אהבה, שמעביר מסר שלמרות קשיי היום יום האהבה גורמת לנו להנות מהדברים הקטנים בחיים, להעריך את מה שיש. כילדים גדלנו על סיפורי האגדות המסתיימים במילים: "ומאז הם חיו באושרו בעושר עד עצם היום 1
הזה"
והנה, בשיר אנחנו מגלים שאפשר לחיות גם באושר ובעוני ולהיות מאושר לא חייב להיות תלוי כסף, אלא אושר יכול להיות קשור לאהבה שממלאת את חיינו ומניעה  אותנו

# data[].attributes.attachment_link.title
באושר ובעוני

# data[].attributes.attachment_link.description
קליפ לשיר באושר ובעוני מאלבומו הראשון של שי עמר

# data[].attributes.headline
רבקה אוחנה / בן של מלך שעשוי מאבנים טובות (שולי רנד 

# data[].attributes.subject
רבקה אוחנה / בן של מלך שעשוי מאבנים טובות (שולי רנד 

# data[].attributes.body
"היה שווה הכל לראות את הפנים שלו
מתעגלות בתדהמה,חלשה דעתו

נחתתי עליו בלי רחמים

כל כלב בא היום שלו הנה בא היום שלו
ניחמתי את עצמי
פה תהא קבורתו
ככה זה כשנלחמים על החיים
אני דברתי הוא הקשיב
יכולתי לשמוע את הראש שלו רעות חושב
כל כך רציתי להכאיב
שלחתי לו את השורה הזו מכל הלב

אמרתי לו
אני בן מלך שעשוי מאבנים טובות
אתה שומע
מכף רגל עד ראש מרגליות
אתה שומע

טוב,הייתי קצת תמים קצת תמים לחשוב
שבזה זה יגמר
כמעט פרחה נשמתי עת חזר לו הצבע לפנים
הזכיר לי מה שרק אני והוא יודעים עלי..
כמה אני חסר
פה תהא קבורתי
זה לא צחוק זאת מלחמה על החיים
אני שתקתי הוא דיבר
תמיד ידע אותי בכחש לערבב

נזכרתי בעצת קדושים

שלחתי לו את השורה הזו מעומק הלב
אמרתי לו
אני בן מלך שעשוי מאבנים טובות
אתה שומע
מכף רגל עד ראש מרגליות
אתה שומע

היה ממש מפחיד לראות את הפנים שלו
מתכרכמות במשטמה
נטרפה דעתו
השורה הזאת הילכה עליו אימים
נשך בעט ירק שרט עשה
כל מה שביכולתו
זקן שכמותו
כל כך עלוב בלי מסכה על הפנים
אני שתקתי
הוא הכאיב,או הו,איך הוא הכאיב
על נשמתי הוא חג ליחידתי אורבת
בכוחותיי האחרונים
שלחתי לו את השורה הזאת מכל הלב

אני בן מלך שעשוי מאבנים טובות

אתה שומע
מכף רגל עד ראש מרגליות
אתה שומע
מרגליות
אתה שומע
מרגליות..".

רבי שלמה מקרלין נהג לומר ש"העוון הכי גדול של היצר הרע הוא לא בכך שהוא גורם לנו לעשות עבירות, אלא בכך שהוא משכח מאתנו שאנחנו הבנים של המלך"

השיאר של אתי אנקרי שידר לי תחושה של אפסות וקטנות מול אתגרי החיים. בחרתי בשיר הזה כדי להדגיש שכל אדם הוא בעל ערך עצום, בן של מלך שעשוי מאבנים טובות, יחיד ומיוחד, ולא, אין כמוהו מיליונים. ולא משנה מצבו הכלכלי או החברתי או הרוחני או כל דבר אחר.

להאזנה לשיר:

https://www.youtube.com/watch?v=xhuwypvp_M0

# data[].attributes.headline
בועז וייס / גרעינים

# data[].attributes.subject
בועז וייס / גרעינים

# data[].attributes.body
השיר שבחרתי הוא גרעינים של דני רובס.

כל דבר צריך לבוא בזמן אני יודע ולכל יש משמעות
מאה אלף פרשנים יושבים על כל מילה בשביל למצוא את המהות
ובשבת יושבים על אי תנועה עם הילדים צולים בשר ומשמינים
ואני יושב על היציע
ומפצח גרעינים...
גרעינים...

קילו אבטיח, קילו דלעת, כי לא בא לי קו מלודי מפותל
בנייר החום אני עוטף את האמת ומכדרר אתה לסל
וצי מכוניות עומד בצומת רעננה וקללות מהשכנים
ואני על הרמזור למעלה
ומפצח גרעינים...
גרעינים...

כל הממשלות שבעולם, והשרים והעוזרים
המזכירים והמנכלים עם הפלאפון
רצים במעגל אחרי זנב עשוי מכסף
והכיף המפוספס ונחנקים לאט כי אין אויר
המורים, הסידורים והמיסים, הלימודים וההורים
האחיות והאחים והחגים והצפירות
והזיעה והריצות, קופת חולים
והשנים כמו קליפות של גרעינים
גרעינים...

כל ישראלי גאה יודע לפצח ואת הקליפה לירוק
והפטריוט הכי גדול מביא אותה בקשת והכי רחוק
אין יותר רגוע מורידים בולטים במצח במסדר העצבנים
אז אני שורק לי שיר דבילי
ומפצח... איך אני מפצח!
גרעינים...

איך אני מפצח!
גרעינים...

כל הקבלנים והפקידים הניידות הבנקאים
הבירוקרטיה וההוצאה לפועל
הרדר הרישיונות הלהקות הצעירות
החניה והתורים...
כמו קליפות של גרעינים!

בחרתי בשיר זה משום שראיתי קשר בין שני השירים. בשיר "מיליונים" אתי אנקרי מספרת על כך שמתייחסים אליה כאל מישהי שאינה שווה פרוטה, בעוד בשיר "גרעינים", דני רובס מתייחס לכל הרעות בעולם כאל פסולת, קליפה, משהו שאינו חשוב ושהוא אינו נותן לו משמעות.
אתי אנקרי מתייחסת לקשיים היומיומיים בצער וביגון, בעוד דני רובס  כאילו מנפנף את הקשיים ואומר כי הם אינם מזיזים לו.
יפה לראות את הקשר בין השירים בנקודת המבט של השניים: בעוד אתי אנקרי מרגישה כי היא לא שווה הרבה, דני רובס מרגיש כי הגורמים הממשלתיים, האחראים למצב הקשה במדינה,  הם אלה אשר ערכם מועט כקליפות הגרעינים.
בשני הטקסטים נראה כי היוצרים פאסיביים ומסתכלים על העניינים מהצד, אך בעוד אתי אנקרי בוכה על מר גורלה והבחירות בחייה, דני רובס נראה קצת יותר אופטימי ואפילו הקצביות בשיר מעידה על כך.

# data[].attributes.headline
אורית כהן/היחס לחלש

# data[].attributes.subject
אורית כהן/היחס לחלש

# data[].attributes.body
עבודה שחורה/ מילים ולחן: אהוד בנאי

| האחים כהי העור שבאים מאתיופיהמביאים איתם מסורת מופלאה ועתיקההבנים האובדים, אחרי תלאות הדרךמגלים לאט לאט את הארץ הרחוקה הם שנים חלמו עליה, ועכשיו זו המציאותכשאומרים להם לטבול, לשטוף את התמימות.ואני בעיניהם ראיתי איזה אורומי יידע אם אברהם לא היה שחור האחים כהי העור במרכז קליטה בטבריהמנסים לקלוט ולהיקלט וזה לא קלמאצל המדורה, מעבר להרי החושךאל הרחוב המקומי, הדיגיטאלי, המבולבל. הם שנים חלמו על בית ועכשיו זו המציאותגם בבית זה קורה, נמשכת הגלותואני בעיניהם ראיתי איזה אורומי יידע אם אברהם לא היה שחור האחים כהי העור יחפים בצד הדרךמוליכים את עלבונם ברגל אל העירהם עומדים מול הבניין, הם עומדים מול לב של אבןמחכים שתיפתח הדלת מבפנים. הם היו נאמנים, כן, הם חיכו לה לבשורהועכשיו מה שנשאר זו עבודה שחורה.

בשני השירים ישנה התייחסות מזלזלת לחלש בחברה. האדם נבחן ע"י החברה על פי צבע עורו ומעמדו הכלכלי. אולם בעוד שבשיר מליונים  המצב ניתן לשינוי וכך היחס של החברה אליו  בשיר עבודה שחורה צבע העור .לא משתנה וכך היחס של החברה

# data[].attributes.headline
לודמילה באזוב

# data[].attributes.subject
לודמילה באזוב

# data[].attributes.body
שינויים
קרח תשע
מילים: נעם רותם, רועי הדס, אוהד קוסקי ו אורי מייזלמן
לחן: נעם רותם, רועי הדס, אוהד קוסקי ו אורי מייזלמן

זאת לא תקופה
זאת כבר כמעט שנה
אני חושב שקצת נדפקתי
בלי לשים לב, אני
בלי לשים לב

כמה לילות, ימים
כמה שעות, להתבגר
איך לא חשבתי
שזה יקרה גם לי
שזה יקרה

החברים שלי נעלמו במהירות
אבל מצאתי חדשים בקלות
אולי אפשר להתעלם מזה
(לא נראה לי)

אני לא רוצה לבקש טובות
שתהיה לי אהבה
רק לא לישון עכשיו
רק לא לישון

ולדבר על זה כל החיים
שינויים, שינויים
שתהיה לי אהבה
אני נשארתי פעם בחיים
שינויים, שינויים
אני מצאתי אהבה

בחרתי בשיר זה כיוון שבשניהם מדובר על תקופות והשינויים שהאדם עובר בהם. גם עכשיו אני מתחברת לשיר "שינויי" שבחרתי, כשמו יש תקופה שעוברת עכשיו והיא לא קלה...

# data[].attributes.body
השיר נופל וקם של שבק"ס

האזנתי לשיר מליונים שהעלה בי מספר
אסוציאציות
בחרתי להביא אתהשיר נופל וקם של שבק"ס כיוון ששני השירים מתחברים למעגלים שבחיים מעגלי אושר ועצב הצלחות וכשלונות אושר ועוני וכ"ו
בעוד שבשיר מליונים מדברים על נפילה שלא בטוח שבעקבותיה תהיה גם התרוממות
בשיר של שבק"ס יש בוודאות התמודדות עם הקשיים והבנה והכרה פנימית בהליכה בראש מורם ובעמידה איתנה מול מה שמגיע אלינו בחיים ורצון עז ואמונה  ביכולת לשינוי,ויציאה .
ממצב של קושי  למצב של אופק בהיר וחיובי
זה מתחבר לגמריי לאמונה הפנימית שלי שהבחירה בידינו
שהרי הכל כתוב אך הרשות נתונה!

# data[].attributes.attachment_link.keywords[].name
אני נופל וקם

# data[].attributes.attachment_link.keywords[].name
הדרך ארוכה ומפותלת

# data[].attributes.attachment_link.title
נופל וקם - שב"ק ס' (מילים על המסך)

# data[].attributes.attachment_link.description
תהנו :) © זכויות השיר שמורות ל - שבק"ס

# data[].attributes.body
בחרתי בשיר הבא כדי להדגיש את החומרנות שיש בעולם שבו אנו חיים. המשמעות שקיבל הכסף בעולמנו מבטלת את האדם ואת מעמדו. הכל סובב סביב נהנתנות, אילי הון ושליטה של טייקונים, בעוד האדם הקטן  והפשוט עומד חסר אונים ויכולת מול .
מערכת כל כך כוחנית. אני מצרפת גם את הקישור לביצוע השיר מתוך המופע "קברט:

https://www.youtube.com/watch?v=H3RA09wKuII

כסף מגלגל את העולם
משה בקר

מילים: ג'ון קנדר

לחן: פרד אב

כסף מגלגל את העולם,
גלגל את העולם,
גלגל את העולם.
כסף מגלגל את העולם,
הוא מגלגל עולם.

עוד מארק, עוד ין, עוד דולר זה חם,
עוד דולר זה חם,
עוד דולר זה חם,
זה מה שמגלגל את העולם.
הצליל שלו יתם -
הוא מגלגל עולם.

כסף מגלגל את העולם,
גלגל את העולם
גלגל את הועלם -
ידוע לי, כן -
כי לי אין!

כסף, כסף, כסף, כסף, כסף, כסך, כסף
כסף, כסף, כסף, כסף, כסף
כסף, כסף, כסף.

אם אתה עשיר גדול
ורוצה לבלות את הלילה,
תממן, האמן, הרפתקה.
אם אתה עשיר גדול, אך בודד
שזקוק לפנטזיה, אז צלצל, יומם וליל,
זה עובד.

אם אתה עשיר גדול, ופתאום אהבה מסתלקת,
תאנח ותגנח אך תוכל בקלות
להתעודד, כך מונית
או אולי איזן -יאכטה ארבעה עשר קראט!

כסף מגלגל את העולם
מגלגל את העולם
מגלגל את העולם
כסף מגלגל את העולם
ידעו לנו, כן -
כי לנו אין!

אם נותרת בלי פחם בתנור
וקפאת בחורף -
ואותך מייסר הגורל.
אם אתה הולך שבור ויחף
במעיל דק בלי כובע
ויורד כל הזמן במשקל
שאתה הולך לשמוע עיצה
כאן מפי איזה כומר -
הוא יגיד לאהוב, להרגיש.
כשהרעב בא ודופק על הדלת -
אהבה בורחת חיש.

כסף מגלגל את העולם
גלגל את העולם,
גלגל את העולם.
כסך מגלגל את העולם.
הצליל המצטלטל של כסף, כסף, כסף
כסף, כסף, כסף, כסף, כסף.
עוד מארק, עוד ין, עוד דולר זה חם
הצליל שלו, יתם
הוא מגלגל את העולם -
הוא מגלגל עולם!

# data[].attributes.headline
השיר שבחרתי הוא:

# data[].attributes.subject
השיר שבחרתי הוא:

# data[].attributes.body
אפרת שי בר אלי   השיר שבחרתי:"עוד לא תמו כל פלאייך"יורם טהר לב
לחן רמי קליינשטיין

ארצנו הקטנטונת, ארצנו היפה
מולדת בלי כותונת, מולדת יחפה
קבליני אל שירייך, כלה יפהפייה
פתחי לי שערייך אבוא בם אודה יה.

בצל עצי החורש, הרחק מאור חמה
יחדיו נכה פה שורש אל לב האדמה
אל מעיינות הזוהר, אל בארות התום
מולדת ללא תואר וצועני יתום.

עוד לא תמו כל פלאייך
עוד הזמר לו שט
עוד לבי מכה עם ליל
ולוחש לו בלאט:
את לי את האחת
את לי את, אם ובת
את לי את המעט
המעט שנותר.

נביאה בבגדינו את ריח הכפרים
בפעמון ליבנו יכו העדרים,
ישנה דממה רוגעת
וקרן אור יפה,
ולאורה נפסעה ברגל יחפה.

השיר הוא שיר אהבה לארץ ישראל,לנופיה של הארץ. הכותב מתאר את אהבתו לארץ כאהבת גבר לאשה "מולדת בלי כותונת","מולדת יחפה" ולמרות כל החוסרים הוא עדיין אוהב את המולדת וקשור אליה בכל נימי נפשו.עוד  עושה הדובר שימוש בשפה תנכ"ית "פתחי לי שערייך אבוא בם אודה יה" .יש חיבור גם לארץ ישראל המולדת,לנופיה של הארץ ולחיבור בין הארץ לתנ"ך-להיסטוריה.מאוד אהבתי את העובדה שהדובר בשיר מבקש את רשותה של הארץ להשתקע ולהכות בה שורשים.

# data[].attributes.headline
אורנית איציקוביץ - "תוכנית חיסכון" (מתוך הטור השבועי של יאיר ניצני)

# data[].attributes.subject
אורנית איציקוביץ - "תוכנית חיסכון" (מתוך הטור השבועי של יאיר ניצני)

# data[].attributes.body
השיר מדבר על יוקר המחיה הגבוה בארץ-
מיסים, הוצאות-לפועל, חובות, אי-שוויון ועל השכבה הסוציו-אקונומית, בעיקר מעמד-הביניים והנמוכה שנפגעות מכך.

גם בסרטון ניתן לראות את הזמרת והנגנים יושבים על עגלה המחוברת לסוס ,שכביכול מסמלת את המעמד הנמוך.

השיר מחזיר אותי למחאה החברתית הגדולה שעסקה באי-השוויון החברתי ובחוסר הדאגה של המדינה לאזרחיה שמשלמים את המיסים , נותנים את חובותיהם למדינה אך לא תמיד מקבלים גמול ראוי.

חפשו טקסט שמשקף בצורה המדוייקת ביותר את נקודת המבט שלכם (טקסט מהמקורות היהודיים, טקסט מהספרות, טקסט עיתונאי, שיר, סרט, תמונה, דו"ח רשמי ועוד..)

בחרתי בטקסט של יאיר ניצני "תוכנית חיסכון" מהטור השבועי שלו שמפורסם ב"ישראל היום".

קישור:  http://www.yairnitzani.com/ - "תוכנית חיסכון"

קטע מהטקסט:

"בהמשך הטקס מגיע ריקוד האקסל המסורתי, שבמסגרתו אני מכניס לטבלה את שכר הדירה, הביטוחים, הקניות בסופר, הדלק, התיקונים, החוגים, החשמל והגז, ומסיים בתנועה מפתיעה ומופתעת של שמיטת לסת. אנחנו עולים המון כסף! וזה עוד לפני כרטיסי האשראי, הוראות הקבע, הארנונה והאויב המפחיד והערמומי מכל של כל משק בית – הבלת"מים.

עכשיו מגיעים לשלב המאתגר של האירוע, שיר הקיצוצים. "אז איפה אנחנו יכולים לחסוך?" אני מדקלם תוך כדי הוצאת אוויר מיואשת. שכר הדירה לא פתוח למשא ומתן, אבל בסופר אפשר אולי לעשות משהו."

צרפו לטקסט הסבר. בהסבר כתבו מהי נקודת המבט שאתם רוצים לבסס וכיצד הטקסט שבחרתם מייצג אותה.

בחרתי בטקסט של יאיר ניצני מאחר והוא מביא נקודת מבט הומוריסטית על הנושא, שמקלה על ההתייחסות לעניין.

יאיר ניצני בוחר להתייחס לנושא בצורה קלילה והומוריסטית , ויחד עם זאת מביא את המציאות כפשוטה ונעימה לקריאה.

נקודה שעשויה להיות לרועץ במקרה של הדוגמא שבחרתי היא , שמדובר בטקסט שאינו מדבר לנוער וילדים וישנם מושגים רבים (מהתחום הכלכלי) שהם עשויים שלא להבין (כמו גם בשיר !) – הוצאה לפועל, מיסים, חובות וכו' .

# data[].attributes.headline
מיליארד סינים אריאל זילבר מילים: ז'אק לנדסמןלחן: ז'אק דיטרוןתרגום: יהונתן גפןיש מיליארד סינים שחיים ואני, מי אני? מה אני? עם החיים שלי הפרטיים עם השן שמתנדנדת לי כבר ארבע ימים אני חושב על זה ואחר כך שוכח חושב על דברים אחרים מאתיים וחמישים מיליון רוסים ואני, מי אני? מה אני? בין הסדינים שלי החדשים מקיים עם האשה שלי יחסים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים שלוש מאות, ארבע מאות מיליון שחורים ואני, מה אני? איפה אני? עם כוס וויסקי במועדונים מקשיב למוזיקה שמנגנים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים ארבע מאות מיליון מזי רעב ואני, מי אני? מה אני? יושב על צלחת אבטיחים על שפת הים, משקפיים כהים מה אתם יודעים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים שמונים מיליון אינדונזים ואני, מי אני? מה אני? מחטט באף ברמזורים עם המכונית שלי והכלב של השכנים שנובח מתי שמתקרבים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים חמישה מיליון ארצישראלים ואני, מי אני? מה אני? מול הטלוויזיה, שלושה ערוצים והתמונה קופצת ומה הם רוצים אני חושב על זה ואחר כך שוכח וככה זה בחיים שבע מאות מיליארד כוכבים בחלל בקושי מסתדר עם עצמי בקושי מסתדר עם עצמי אם אין אני לי, מי? אני חושב על זה ואחר כך שוכח וככה זה בחיים מאתיים מיליון פליטים ארבע מאות מיליון רעבים אני חושב על זה ואחר כך שוכח על שפת הים, משקפיים כהים עם השן שמתנדנדת לי כבר ארבע ימים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים מיליארד סינים שחיים עם החיים שלי הפרטיים עם השן שמתנדנדת לי כבר ארבע ימים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים

# data[].attributes.subject
מיליארד סינים אריאל זילבר מילים: ז'אק לנדסמןלחן: ז'אק דיטרוןתרגום: יהונתן גפןיש מיליארד סינים שחיים ואני, מי אני? מה אני? עם החיים שלי הפרטיים עם השן שמתנדנדת לי כבר ארבע ימים אני חושב על זה ואחר כך שוכח חושב על דברים אחרים מאתיים וחמישים מיליון רוסים ואני, מי אני? מה אני? בין הסדינים שלי החדשים מקיים עם האשה שלי יחסים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים שלוש מאות, ארבע מאות מיליון שחורים ואני, מה אני? איפה אני? עם כוס וויסקי במועדונים מקשיב למוזיקה שמנגנים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים ארבע מאות מיליון מזי רעב ואני, מי אני? מה אני? יושב על צלחת אבטיחים על שפת הים, משקפיים כהים מה אתם יודעים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים שמונים מיליון אינדונזים ואני, מי אני? מה אני? מחטט באף ברמזורים עם המכונית שלי והכלב של השכנים שנובח מתי שמתקרבים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים חמישה מיליון ארצישראלים ואני, מי אני? מה אני? מול הטלוויזיה, שלושה ערוצים והתמונה קופצת ומה הם רוצים אני חושב על זה ואחר כך שוכח וככה זה בחיים שבע מאות מיליארד כוכבים בחלל בקושי מסתדר עם עצמי בקושי מסתדר עם עצמי אם אין אני לי, מי? אני חושב על זה ואחר כך שוכח וככה זה בחיים מאתיים מיליון פליטים ארבע מאות מיליון רעבים אני חושב על זה ואחר כך שוכח על שפת הים, משקפיים כהים עם השן שמתנדנדת לי כבר ארבע ימים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים מיליארד סינים שחיים עם החיים שלי הפרטיים עם השן שמתנדנדת לי כבר ארבע ימים אני חושב על זה ואחר כך שוכח ככה זה בחיים

# data[].attributes.body
המילים מדברות בעד עצמן, יש כמוני מיליונים... יש מיליארד סינים...
רבקה טלמון

# data[].attributes.body
בחרתי במילות השיר "איכה" מפני שבעיניי שני השירים מבטאים  קשיים עמוקים
שטומנים בחובם החיים.
במציאות הלא פשוטה בארץ.
אנשים רבים חשים אבודים מול המערכת הגדולה ולא פעם טחנות הצדק טוחנות לאט.
האזרח הקטן והפשוט שאין ידו משגת חש
כאב עמוק, תסכול, חוסר אונים, חוסר צדק, צורך  משווע לישועה\ עזרה\הצלה ורצון לשרוד,
לדעתי מטרת שני הטקסטים לעורר מודעות לחוסר שוויון בחברה, לאפליה ולקיומן של שכבות חלשות אותן אסור לשכוח. יתרה מכך יש לדאוג להן לזכויות מיוחדות
איכה

שולי רנד

ריבונו של עולם אם נדבר גלויות

לפעמים אין לי כח בעולמך להיות

אנה מפנך אסתתר?

מה אטען מה אצטדק מה אדבר?

חנון ורחום הן לפניך גלוי

כאן יהודי שעל חוט השערה הוא תלוי

נלחם בעצבות בייאוש המכרסם כתולעת

השמחה נסתלקה ממני וגם הדעת

קולות מהעבר לוחשים לי לעצור

אבל אני מוסיף בחושך לחתור

ושואל ומבקש, אייכה?!

אותו זקן וכסיל שולח בי חיצים

אני הולך וכושל הוא הולך ומעצים

נשמה קדושה אל נא תבכי שבורת כנף

הן תעידי עלי כמה הייתי נכסף

כשסודות מהעבר פקדו עלי לעצור

אבל אני מוסיף בחושך לחתור

ושואל ומבקש, אייכה?!

בסופו של יום הן אפלט אל החוף

האדמה הרחומה אותי אליה תאסוף

ואז אצעק ואצטדק ואספר

איך בחושך הזה הייתי חותר

ושואל ומבקש וכוסף! אייכה?!

# data[].attributes.headline
ציטוט מפסק דין לעניין כבוד האדם והשיר שרליה שכתבה חוה אלברשטיין / יפעת בנג'אן 

# data[].attributes.subject
ציטוט מפסק דין לעניין כבוד האדם והשיר שרליה שכתבה חוה אלברשטיין / יפעת בנג'אן 

# data[].attributes.body
בחרתי להציג שני דברים

השיר "מיליונים" מתכתב מבחינתי עם מספר רעיונות אותם הוא מעביר אלי.

האחד, עוסק בתחושת פגיעה בכבוד האדם, כאשר הדוברת בשיר חשה שכבודה נרמס, והיא מתקשה להתרומם, "מישהו היום דרך עלי ואני לא יכולה לקום..."

תחושת אפסותו של האדם הפרטי הקטן, שמתקשה לעמוד מול המערכות הגדולות, גדולות ממנו...

וכאן אני מצרפת את הציטוט של בית המשפט בדבר כבוד האדם, עליו יש לשמור תמיד גם אם שקע בחובות....

"...כבוד האדם הוא ערך יסוד חוקתי בחברתנו. אין מי שיחלוק על כך שיש לשמור על כבודו של אדם גם אם כשל ושקע בחובות, ואין להותירו ללא קורות גג מעל לראשו.."

(השופטת טובה שטרסברג – כהן, ע"א 3295/94 פרמינגר נ' מור(

1. השני:

השיר שרליה שכתבה חוה אלברשטיין,

אשר מדבר על קשיי הקליטה בישראל, והמשבר שבא בעקבות תחושת הניכור והזרות שחש מי ששאף להגיע לארץ החלומות ומשהגיע החלומות מתנפצים, והיאוש עוטף...

"קול ציון לגולה" כל שעה שפה אחרת
הרדיו מנגן, יושבים כמו גולים במחתרת
כמו ליד התנור יושבים, מתחממים
מבינים כל מילה, שרים את השירים
ובבוקר חוזרים אל השפה החדשה
שוברת שיניים אדישה וקשה
כל התוכניות נהפכו לחלומות
מחליפים מקצוע, מחליפים את השמות
מחליפים זכרונות מקשטים את העבר
שם כולם נסיכים היו וזה מה שנשאר
היה פסנתר בכל חדר אורוות סוסים בחצר
כל מילה היא אמת, אמת פחות או יותר..
שרליה, שרליה...

ושוב הרדיו מדבר "מדור חיפוש קרובים"
רשימות ארוכות שמות כתובות ומספרים
מי שהחליף את השם בעצם כבר ויתר
אינו מקשיב לתכנית אין בו כוח יותר
ובינתיים אבי קנה לו מצלמה
"פוטו חמש דקות" - תמונות לתעודה
תעודת עולה, תעודת זהות, פנקס חבר,
אין שפה, אין פרנסה, יש תעודה כבר נסתדר
ובקיץ החם מוציאים את הכסאות
מרכז הסברה מביא סרטים והרצאות
אקורדיון מנגן מלווה איזו זמרת
'עגלה עם סוסה', 'אוי אוי כנרת כנרת'
שרליה, שרליה... "

אבל למרות הכול, יש תקווה:

"מישהו אומר - "הגענו"
מישהו אומר - "אולי"
מישהו צועק - "מצאנו"
לוחשים לו "הלוואי"
מישהו קורא - "בינתיים"
צועקים לו - "עד מתי"
לעולם כבר לא נדע
מי נכנס ומי יצא
מי עבר ומי נשאר
בשרליה, שרליה... "

�����{�+���5l�

# data[].attributes.headline
אנחנו ראינו בשיר סוג

# data[].attributes.body
אנחנו ראינו בשיר סוג של ביקורת על תרבות הצריכה .  אנשים חיים בתחושה שאם יקנו עוד מכשיר עוד בגד עוד רכב יהיו מאושרים ולא כך.
בעצם אתי אנקרי כותבת על רכישה מעבר ליכולת מה שגורר עיקול. האימפולסיביות של תרבות השפע - הצריכה לא גורמת לאושר אלא להיפך.
בחרנו להביא את מילותיו של הרא"יה קוק לגבי האושר:

" אני צריך למצוא את אושרי בקרבי פנימה,

לא בהסכמת הבריות ולא בשום קריירה איזה שתהיה.

כל מה שאכיר יותר את עצמיותי,

וכל מה שאתיר לעצמי להיות מקורי, ולעמוד על רגלי עצמי

ההכרה הפנימית והממוזגת בידיעה, הכרה, הרגשה ושירה

יותר יאיר לי אור ה'

ויותר יפותחו כוחותיי להיות לברכה לי ולעולם"

(הרב קוק זצ"ל/ ערפילי טוהר)

מילים אלו גם הולחנו:

https://www.youtube.com/watch?v=f5_tcRGkcZ8

ידידה פכר ונדיבה שפירא

# data[].attributes.headline
מירית אברהמי ואני בחרתי בסרט

# data[].attributes.subject
מירית אברהמי ואני בחרתי בסרט

# data[].attributes.body
אני בחרתי דווקא בסרט של סלאח שבתי, אשר מתאר את המצב הכלכלי בשנות ה 50 לאחר הקמת מדינת ישראל, ומראה בצורה סאטירית את שהתרחש באותם הזמנים, על קשיי העליה והקליטה של עדות המזרח, ויחסם של ילידי הארץ אליהם. הבירוקרטיה הבלתי אפשרית והפוליטיקה הישראלית הלא נקייה כל זאת דרך דמותו של סאלח שבתי, אשר נשלח למעברה ומתרגל במהירות לחיי המקום. השיר לדעתי מראה את המציאות שהייתה קיימת אז באותה התקופה.

מירית אברהמי   �

# data[].attributes.headline
"כשלקחו את היהודים, שתקתי, כי לא הייתי יהודי;אחר כך, כשלקחו את הצוענים, שתקתי, כי לא הייתי צועני;אחר כך, כשבאו לקחת את הקומוניסטים, שתקתי, שהרי לא הייתי קומוניסט;כשלקחו את הכמרים שתקתי, כי לא הייתי דתי,ולבסוף, כשבאו לקחת אותי - לא היה מי שידבר בשבילי"(ברטולד ברכט)

# data[].attributes.subject
"כשלקחו את היהודים, שתקתי, כי לא הייתי יהודי;אחר כך, כשלקחו את הצוענים, שתקתי, כי לא הייתי צועני;אחר כך, כשבאו לקחת את הקומוניסטים, שתקתי, שהרי לא הייתי קומוניסט;כשלקחו את הכמרים שתקתי, כי לא הייתי דתי,ולבסוף, כשבאו לקחת אותי - לא היה מי שידבר בשבילי"(ברטולד ברכט)

# data[].attributes.body
הטקסט מתקשר למילים שחותמות את השיר.."היום זה אני..מחר זה אתה?"

האסוציאציה הראשונה שעולה לראשי מתקשרת לשואה ולמיליונים שנכחדו בה, שנלקחו באין מפריע לגטאות והומתו. יהודים מכל מיני צורות, וגם אחרים כשכל השאר עמדו מנגד, שמעו את השמועות ולקח להם המון זמן וחיי מיליונים שנלקחו בטרם הגיבו.

אסוציאציה נוספת קשורה לשיר "מיליארד סינים" של אריאל זילבר, שגם ממחיש שיש הרבה אנשים, אף אחד אינו דומה לשני, ולאף אחד לא ממש איכפת מהשני.
הפכנו להיות מנוכרים כל כך..

איריס בן אברהם

# data[].attributes.headline
"אין לי כסף אין לי אבא כך אומר הלוואי והיה לי יותר הוא אומר" - השיר הזה לקח אותי אל המציאות היומיומית שלנו, המרדף אחרי החומריות והכסף, הקריירה האינסופית על חשבון הילדים. הדור הצעיר שרק בא בדרישות

# data[].attributes.subject
"אין לי כסף אין לי אבא כך אומר הלוואי והיה לי יותר הוא אומר" - השיר הזה לקח אותי אל המציאות היומיומית שלנו, המרדף אחרי החומריות והכסף, הקריירה האינסופית על חשבון הילדים. הדור הצעיר שרק בא בדרישות

# data[].attributes.body
גלית רגב

# data[].attributes.headline
לי אביטבול ורותי בניזרי

# data[].attributes.subject
לי אביטבול ורותי בניזרי

# data[].attributes.body
אנחנו בחרנו בשיר "בתוך נייר עיתון" של להקת טיפקס. השיר גם הוא מבטא מצוקה חברתית כלכלית בה אנשים קורסים תחת הנטל של העול הכלכלי. שני השירים מתכתבים בעיני ומציגים את הקושי של האדם העובד בישראל. במהלך השיעור היינו מתייחסות כמובן גם לדו"ח העוני, המאבק החברתי של שנת 2011 , ועדת טרכטנברג ועוד. בנוסף לכך, היינו מקשרות את דבריו של הרצל על שוויון הזדמנויות הטוען כי לכל ילד הזכות להתחיל ממקום שווה, וכי רק בקו הסיום יהיו הבדלים וזאת על פי היכולות של כל אחד אך לא על פי מצבם הכלכלי של הוריו, מציאות שכולנו יודעים שלצערנו איננה בישראל של זמננו

# data[].attributes.headline
לילך - האחר הוא אני

# data[].attributes.body
לילך - האחר הוא אני

# data[].attributes.body
מילים ולחן: אתי אנקרי

אני יודעת שהכסף לא חשוב

אני יודעת אם הלך אולי יום אחד ישוב

אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת

שלחשוב עליו זה סתם בזבוז

של זמן שעובר עלינו גם בלעדינו הוא יזוז

אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת

שאני לא יודעת כלום

אבל מישהו היום דרך עלי

ואני לא יכולה לקום

אני יודעת שאתה יודע -

השתכרתי החודש לא רע

ובכל זאת הם הגיעו

להוציא לפועל אצלי בדירה

לקחו ת'טלוויזיה ת'ארון את המגירה

שפכו את מה שאין בתוכה

אני יודעת שזה לא צודק

ואין לי הוכחה

ניסיתי להגיד שהמיסים

הורגים כל הגיון

והם אמרו לי שהם לא גונבים,

הם לוקחים ברישיון

אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת

שאני לא יודעת כלום

אבל איך שזה קרה לי

לא יכולתי לקום

ויש כמוני מיליונים

מתגלגלים ברחובות

יש כמוני מיליונים

בכל מיני צורות

יש כמוני מיליונים

אנשים בני תמותה

בלי כסף,

לא שווים פרוטה

אני יודעת שהבריאות חשובה

יותר מכסף הרבה יותר

ועל אהבה אין מה לדבר

אסור בשום פנים ואופן לוותר

אני יודעת יש חובות מגלגולים

מתגלגלים עלינו ביקום

אז אם היום נפלתי

אולי מחר אני אקום

אני יודעת שאתה יודע שאני יודעת

שאני לא יודעת כלום

אבל מישהו היום דרך עלי

ואני לא יכולה לקום

ויש כמוני מיליונים

מתגלגלים ברחובות

יש כמוני מיליונים

בכל מיני צורות

יש כמוני מיליונים

אנשים בני תמותה

בלי כסף,

לא שווים פרוטה

אתה זוכר את סוזן הבכירה מהבנק

נתנה לי הרבה אהבה

בעיקר הפשטות הקסימה אותה,

נגעתי לליבה

זה לקח לה קצת זמן לתפוס את העניין

לשנות את הגישה שלה אלי

היא הבינה שאין לי מזומן

והפשיטה את כבודי מעליי

אתה יודע שאני יודעת שאתה יודע

שאני לא יודעת כלום

ממרומי מעלתה

לא יכולתי לקום

יש כמוני מיליונים

מתגלגלים ברחובות

יש כמוני מיליונים

בכל מיני צורות

יש כמוני מיליונים,

אנשים בני תמותה,

בלי כסף,

לא שווים פרוטה

היום זה אני, מחר זה אתה.

בלי כסף.... לא שווים פרוטה

© כל הזכויות שמורות למחבר ולאקו"ם

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אתי אנקרי הערוץ הרשמי

# data[].attributes.attachment_link.title
אתי אנקרי - מיליונים (הקליפ הרשמי)