# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Гордієнко Ольга Олександрівна

# data[].attributes.attachment_link.title
Картки ”Неймовірні пригоди Івана Сили”

# data[].attributes.attachment_link.description
Картки ”Думай” Говори! Фантазуй” підготовлено за твором О. Гавроша ”Неймовірні пригоди Івана Сили”.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
О. Гаврош "Неймовірні пригоди Івана Сили, найдужчої людини світу"

1. У передмові О. Гаврош згадує українських всесвітньовідомих силачів. Встановіть відповідність між їх фото та прізвищами.

а. Володимир Кличко

б. Віталій Кличко

в. Василь Вірастюк

г. Іван Фірцак

2. Хто брав участь у зйомках фільму "Іван Сила" (підказка на афіші)

а. Володимир Кличко

б. Віталій Кличко

в. Василь Вірастюк

3. Псевдонім Кротон мав

а. Володимир Кличко

б. Віталій Кличко

в. Василь Вірастюк

г. Іван Фірцак

4. Події, описані в І частині повісті, відбуваються ймовірно

а. до Першої світової війни

б. між Першою да Другою світовими війнами

в. після Другої світової війни

5. У якій послідовності Іван познайомився з наступними персонажами?

а. доктор Брякус

б. волоцюга Міха Голий

в. мадам Бухенбах

г. агент Фікса

6. Яку вагу підняв Іван Сила, встановивши новий рекорд Республіки?

а. 120 кг

б. 160 кг

в. 200 кг

6. В агента Фікси був номер

а. 007

б. 008

в. 009

7. Хто вніс 50 тисяч застави, щоб звільнити Івана з тюрми

а. односелець

б. Міха Голий

в. Аделія Бухенбах

8. Хто сказав про головного героя: "Гірський ведмідь на прізвисько "Іван Сила" ?

а. доктор Брякус

б. волоцюга Міха Голий

в. мадам Бухенбах

г. агент Фікса

9. Який художній засіб вжито у речені "Серед глядачів пробіг іронічний смішок"?

а. метафору

б. уособлення

в. Персоніфікацію

10. Коли Іван Сила вперше потрапив до цирку, він сидів

а. у 1 ряду

б. у 6 ряду

в. у 12 ряду

11. Агент Фікса з усіх циркачів вподобав тільки

а. імпресаріо Пандорського

б. акробата Фандіго

в. карлика Піню

12. Перший трюк, який виконав Іван Сила, був таким:

а. виніс усіх артистів на арену

б. зігнув з металевого прута серце

в. забив долонею цвяха

13. У якій послідовності цирк відвідав наступні країни?

а. Баварія

б. США

в. Британія

г. Іспанія

д. Франція

14. Що найбільше сподобалося Іванові в Іспанії?

а. море

б. корида

в. місцеві страви

15. Встановіть відповідність між суперниками нашого силача та країнами, у яких відбувалися бої

1. Бієр-Мієр а. США

2. Джобсон б. Британія

3. Пацака Макурі в. Баварія

16. Про що згадував Іван Сила в найтяжчі моменти випробовувань?

а. про мамині галушки

б. про мамині вареники

в. про мамині деруни

17. Що мимоволі розрекламував силач в Америці?

а. автомобіль

б. літак

в. пароход

18. Американська пані, що вподопала карлика Піню, не вимовляла

а. [в]

б. [р]

в. [м]

19. Кого з дівчат Іван попросив стати його дружиною?

а. Марусю

б. Ренату

в. Мілку

20. Скільки років працював цирк під керівництвом мадам Бухенбах?

а. 10

б. 20

в. 30

О. Гаврош "Неймовірні пригоди Івана Сили, найдужчої людини світу"

1. У передмові О. Гаврош згадує українських всесвітньовідомих силачів. Встановіть відповідність між їх фото та прізвищами.

а. 3 Володимир Кличко

б. 4 Віталій Кличко

в. 1 Василь Вірастюк

г. 2 Іван Фірцак

2. Хто брав участь у зйомках фільму "Іван Сила" (підказка на афіші)

а. Володимир Кличко

б. Віталій Кличко
в. Василь Вірастюк
3. Псевдонім Кротон мав

а. Володимир Кличко

б. Віталій Кличко

в. Василь Вірастюк
г. Іван Фірцак
4. Події, описані в І частині повісті, відбуваються ймовірно

а. до Першої світової війни
б. між Першою да Другою світовими війнами
в. після Другої світової війни

5. У якій послідовності Іван познайомився з наступними персонажами?

а. 3 доктор Брякус

б. 1 волоцюга Міха Голий

в. 4 мадам Бухенбах

г. 2 агент Фікса

6. Яку вагу підняв Іван Сила, встановивши новий рекорд Республіки?

а. 120 кг
б. 160 кг
в. 200 кг

6. В агента Фікси був номер

а. 007
б. 008
в. 009

7. Хто вніс 50 тисяч застави, щоб звільнити Івана з тюрми

а. односелець

б. Міха Голий
в. Аделія Бухенбах
8. Хто сказав про головного героя: "Гірський ведмідь на прізвисько "Іван Сила" ?

а. доктор Брякус

б. волоцюга Міха Голий
в. мадам Бухенбах
г. агент Фікса

9. Який художній засіб вжито у речені "Серед глядачів пробіг іронічний смішок"?

а. метафору
б. уособлення
в. Персоніфікацію

10. Коли Іван Сила вперше потрапив до цирку, він сидів

а. у 1 ряду
б. у 6 ряду
в. у 12 ряду

11. Агент Фікса з усіх циркачів вподобав тільки

а. імпресаріо Пандорського

б. акробата Фандіго
в. карлика Піню
12. Перший трюк, який виконав Іван Сила, був таким:
а. виніс усіх артистів на арену
б. зігнув з металевого прута серце

в. забив долонею цвяха

13. У якій послідовності цирк відвідав наступні країни?

а. 1 Баварія

б. 5 США

в. 3 Британія

г. 2 Іспанія

д. 4 Франція

14. Що найбільше сподобалося Іванові в Іспанії?
а. море
б. корида

в. місцеві страви

15. Встановіть відповідність між суперниками нашого силача та країнами, у яких відбувалися бої

1. в Бієр-Мієр а. США

2. б Джобсон б. Британія

3. а Пацака Макурі в. Баварія

16. Про що згадував Іван Сила в найтяжчі моменти випробовувань?
а. про мамині галушки
б. про мамині вареники

в. про мамині деруни

17. Що мимоволі розрекламував силач в Америці?
а. автомобіль
б. літак

в. пароход

18. Американська пані, що вподопала карлика Піню, не вимовляла

а. [в]
б. [р]
в. [м]

19. Кого з дівчат Іван попросив стати його дружиною?

а. Марусю

б. Ренату
в. Мілку
20. Скільки років працював цирк під керівництвом мадам Бухенбах?

а. 10
б. 20
в. 30

а. Володимир Кличко

б. Віталій Кличко

в. Василь Вірастюк

г. Іван Фірцак

а. Володимир Кличко

б. Віталій Кличко

в. Василь Вірастюк

3. Псевдонім Кротон мав

а. Володимир Кличко

б. Віталій Кличко

в. Василь Вірастюк

г. Іван Фірцак

а. до Першої світової війни

в. після Другої світової війни

а. доктор Брякус

б. волоцюга Міха Голий

в. мадам Бухенбах

г. агент Фікса

а. односелець

б. Міха Голий

в. Аделія Бухенбах

а. доктор Брякус

б. волоцюга Міха Голий

в. мадам Бухенбах

г. агент Фікса

б. уособлення

в. Персоніфікацію

а. імпресаріо Пандорського

б. акробата Фандіго

в. карлика Піню

в. забив долонею цвяха

в. місцеві страви

а. про мамині галушки

б. про мамині вареники

в. про мамині деруни

а. автомобіль

а. 3 Володимир Кличко

б. 4 Віталій Кличко

в. 1 Василь Вірастюк

г. 2 Іван Фірцак

а. Володимир Кличко

б. Віталій Кличко

в. Василь Вірастюк

3. Псевдонім Кротон мав

а. Володимир Кличко

б. Віталій Кличко

в. Василь Вірастюк

г. Іван Фірцак

а. до Першої світової війни

в. після Другої світової війни

а. 3 доктор Брякус

б. 1 волоцюга Міха Голий

в. 4 мадам Бухенбах

б. 160 кг

б. 008

а. односелець

б. Міха Голий

в. Аделія Бухенбах

а. доктор Брякус

б. волоцюга Міха Голий

в. мадам Бухенбах

г. агент Фікса

б. уособлення

в. Персоніфікацію

б. у 6 ряду

а. імпресаріо Пандорського

б. акробата Фандіго

в. карлика Піню

в. забив долонею цвяха

в. 3 Британія

а. море

в. місцеві страви

а. про мамині галушки

б. про мамині вареники

в. про мамині деруни

а. автомобіль

б. [р]

в. Мілку

б. 20

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Стрилюк Олександр Миколайович

# data[].attributes.attachment_link.title
Самостійна робота з української літератури в 7 класі. О. Гаврош "Неймовірні пригоди Івана Сили, найдужчої людини світу"

# data[].attributes.attachment_link.description
1. У передмові О. Гаврош згадує українських всесвітньовідомих силачів. Встановіть відповідність між їх фото та прізвищами. а. Володимир Кличко б. Віталій Кличко в. Василь Вірастюк г. Іван Фірцак 2. Хто брав участь у зйомках фільму "Іван Сила" (підказка на афіші) а. Володимир Кличко б. Віталій Кличко в. Василь Вірастюк 3.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Саєнко

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Івана Фірцака.docx

# data[].attributes.headline
Спільна презентація онлайн

# data[].attributes.subject
Спільна презентація онлайн

# data[].attributes.body
Створення афіши до твору "Іван Сила"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Саєнко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Саєнко

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Іван Федорович Фірцак

Народився

28 липня 1899 Білки, Береґ, Угорське королівство, Транслейтанія, Австро-Угорщина

Помер

10 листопада 1970 (71 рік) Білки, Іршавський район, Закарпатська область, Українська РСР, СРСР

·застаріла травма

Країна

Перша Чехословацька Республіка СРСР

Діяльність

боксер, артист цирку, легкоатлет

Відомий завдяки

борець, силач

Титул

Найсильніша людина планети 1928р.

Вага

160 кг !

Зріст

190 см

Іва́н Фе́дорович Фірца́к ( Кротон-Фірцак; Іван Сила, 28 липня 1899, Білки, нині Іршавського району Закарпатської обл. - 10 листопада 1970, Білки, Закарпатська область) - український борець, боксер, боєць вільного стилю, силач, артист цирку. 1928 року був визнаний найсильнішою людиною планети. Деякі силові трюки Івана Фірцака-Кротона досі ніхто не може повторити.

Народився в с. Білки (Іршавського району на Закарпатті (тоді комітат Береґ, Угорське королівство, Австро-Угорщина), у селянській родині, яка належала до середняків. Неймовірна фізична сила юнака швидко привернула до нього увагу. У двадцять років Кротон подався на заробітки до Праги. У 1919 р. завдяки рекомендаційному листу Вацлава Прохазки, що служив нотарем у Білках, Іван Фірцак потрапляє на празький завод, власником якого був брат чиновника. Деякий час Іван працює тут оператором корби, за допомогою якої піднімали вантажі. Після заводу Прохазки Іван Фірцак влаштувався вантажником на залізничному вокзалі, де була чітка оплата за кожен перенесений кілограм ваги. Норму атлет відробляв за півдня.

Як спортсмен-аматор став відомим та популярним у 20-х роках, коли почав перемагати на бійцівських турнірах і змаганнях у Празі. Першим спортивним поєдинком для закарпатця став бій із мандрівним силачем Вілетом, що заробляв собі на прожиття виступами на вуличних аренах. Бій для Вілета скінчився розгромною поразкою. Під час поєдинку Івана Фірцака помічає тренер Ондржей Нейман, який на тривалий час стає наставником силача. Фірцак називав його "паном професором". Юнак тренувався із 25-кілограмовою гирею. Не тільки носив її вдома у дворі, а і їздив із нею трамваєм.

У 1922 році на чемпіонаті з важкої атлетики Чехословаччини Іван Фірцак підняв вагу 150 кг і здобув золоту медаль. Став першим вантажником в історії чехословацького спорту, що виграв першість республіки. Незабаром став чемпіоном Чехословацької республіки з рукопашного бою. Він неодноразово ставав переможцем празького клубу важкоатлетів "Прага-Бубенеч". Іван Фірцак 70 разів перемагав у змаганнях з гирьового спорту, став переможцем конкурсу краси тіла в Парижі.

Одним із суперників Івана Фірцака був чемпіон країни Колар Грдлічка, з яким відбулась сутичка в ресторані "Слован". Фірцак був змушений заплатити штраф, бо чех служив у поліції. Після офіційного виграшу першості Іванові запропонували стати правоохоронцем, але він відмовився.

Під час поїздки до Карлових Вар, автомобіль, яким керував тренер Івана Фірцака, потрапив в аварію. Ондржей Нейман загинув, а Іван шість тижнів провів у лікарні. Поліція заарештувала його, звинувативши в убивстві. Згодом двоюрідний брат Неймана адвокат Гайхел взяв Фірцака на поруки, сплативши велику грошову заставу.

Залишивши аматорський спорт, Кротон-Фірцак долучився до циркового мистецтва. Він став артистом відомого празького "Герцферт-цирку". Мачок Маклер, головний постановник, що 30 років пропрацював у цьому цирку, запропонував Іванові стати зіркою арени. З "Герцферт-цирком" Іван Фірцак об'їздив півсвіту, полонивши своєю майстерністю Угорщину, Болгарське царство, Грецію, Королівство Румунія, Французьку республіку, Данію, Нідерланди, Польщу, Канаду, США та багато інших країн. Загалом виступав у 64-х країнах світу. Фірцак, якого на афішах називали Іваном Силою, виходив на сцену перед великими аудиторіями у Відні, Берліні й Вашингтоні, де розривав залізні ланцюги, жонглював важкими предметами (гирі, ядра, штанги, подеколи навіть і машини), лежав на товченому склі, тримаючи на собі півтонні тягарі, зубами тягнув вантажівки, згинав пальцями цвяхи, робив із них різні фігури, які роздавав глядачам. За його феноменальну силу, трюки та унікальні рекорди світова громадськість нарекла Фірцака ім'ям античного героя Кротона.

У США Іван виконав такий рекламний трюк: ліг на землю й легкове авто переїхало йому через горло. Фотокартка цього номера обійшла чимало американських газет. Згодом він увів його до своєї програми під назвою "Людина під колесами машини".

1927 р. власники компанії "Форд" подарували йому авто.

Після місячних гастролей "Герцферт-цирку" в Лондоні королева Великої Британії, яка відпочивала зі своїм почтом у Блекпулі, запросила гостей на виставу в п'ятитисячному залі цирку Тауер. Тут Іван тягнув ланцюгом вантажну машину, наповнену людьми. На прохання королеви Іван Фірцак на ринзі помірявся силою із суперважковаговиком, на той час чемпіоном світу з боксу Джоном Джебсоном. Бій закінчився поразкою Джебсона, якому Кротон проломив грудну клітку - удар був таким потужним, що тріснула боксерська рукавичка. Після поєдинку Джебсон не витримав і викинувся з вікна багатоповерхового будинку. Після цього випадку Іван Фірцак зазнав нападу прихильників Джона Джебсона, які травмували голову спортсмена, унаслідок чого йому діагностували відкритий перелом черепа. Лікарі змушені були імплантувати золоту пластину в пошкоджену кістку черепа. Два місяці атлет ходив із забинтованою головою, а надалі виступав у перуці. Як компенсацію та визнання Івана Фірцака королева Англії подарувала йому чемпіонський пояс, манжети й шолом, прикрашений діамантами й рельєфним зображенням левів.

Іван розірвав 10-річний контракт із цирком раніше домовленого терміну й через суд виплатив власникові велику компенсацію - 100 тис. крон. Повернувся в рідне село в кінці 1930-х рр. Коли угорці після окупації Закарпаття в 1939 році захотіли конфіскувати у Фірцака автомобіль "Форд", він потрощив його молотом. За це був покараний: його посадили до в'язниці й побили. Після встановлення радянської влади НКВД конфіскувало у Кротона всі його нагороди, відзнаки й навіть фотографії. У замовчуванні феномена Івана Сили в радянські часи відіграла значну роль доля його сина: 18-річний Іван Фірцак-молодший у повоєнні роки був засуджений за сфабрикованою справою у належності до ОУН на 25 років таборів, із яких майже 8 відсидів. Він був великою надією для свого батька, уславленого атлета, адже завжди виступав із ним у парі й був чемпіоном УРСР з боксу в перші повоєнні роки.

Іван Фірцак заснував закарпатську циркову школу і школу силових мистецтв. Багато його учнів здобули чемпіонські титули у важкій атлетиці.

Однією з причин смерті Івана Фірцака стала імплантована золота пластина, яка потребувала заміни. За часів Радянського Союзу не було можливості виїхати за кордон для її планової заміни, тому рана під пластиною почала загнивати. Лікар, який регулярно приїздив до атлета з Іршави, не зміг нічого вдіяти. Помер Іван Фірцак 10 листопада 1970 року в рідному селі Білки. Похорон атлета був багатолюдний - попрощатися з Кротоном приїхало багато спортсменів. Поховано Кротона на цвинтарі в присілку Телятинець.

В Іспанії на кориді Кротон голіруч переміг бика, звалив його на плечі та відніс до найближчого ресторану.

Міг зрушити з місця дерев'яну хату.

Дід Кротона - Іван Вільхович - у лісі вбив ведмедя поліном, за що в селі його прозвали Силою.

Підлітком Кротон пошкодував корову і, впрягшись до плуга сам зорав поле. Коли телиця пошкодила ногу, Іван приніс її додому на плечах.

Здійснив втечу із в'язниці, розігнувши ґрати.

Виграв бій із японським борцем Токедзо, який був на 20 кг важчим за Фірцака.

Хоча був атлетом, відомим на увесь світ, не емігрував за кордон, а лишився разом із дружиною та дітьми в рідному селі під радянськими порядками.

В будинку в селі Білки, де жив спортсмен, діє музей Фірцака-Кротона, а на Будинку культури встановлено пам'ятний бронзовий барельєф атлета.

26 липня 2009 до 110-річчя від дня народження Івана Фірцака в центрі с. Білки йому відкрили пам'ятник. Монумент виконав скульптор Микола Глеба із суцільної гранітної брили вагою 7,5 т. Позував для пам'ятника Василь Вірастюк.

У серпні 2012 на Київській кіностудії імені Олександра Довженка розпочались зйомки фільму "Іван Сила" про Фірцака-Кротона за дитячою повістю Олександра Гавроша. Режисер фільму - Віктор Андрієнко. Головну роль зіграв чемпіон України штангіст Дмитро Халаджі. Бюджет фільму становить16 мільйонів гривень. Фільм "Іван Сила" з'явився у прокаті 19 вересня 2013.

Абліцов В. "Галактика „Україна". Українська діаспора: видатні постаті" - К. : КИТ, 2007. - 436 с.

Олександр Гаврош "У пошуках Івана Сили", - Тернопіль: "Навчальна книга - Богдан", 2014. - 88 с.

Олександр Гаврош "Неймовірні пригоди Івана Сили, найдужчої людини світу", - Львів: Видавництво Старого Лева, 2007, - 192 с.

Антон Копинець "Іван Сила на призвисько "Кротон" - Київ: Наш формат, 2014. - 280 с.

Копинець А. "Кротон". - Ужгород : Карпати, 1971.

# data[].attributes.attachment_link.title
Фірцак Іван Федорович - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Іван Федорович Фірцак Народився 28 липня 1899 Білки, Береґ, Угорське королівство, Транслейтанія, Австро-Угорщина Помер 10 листопада 1970 (71 рік) Білки, Іршавський район, Закарпатська область, Українська РСР, СРСР ·застаріла травма Країна Перша Чехословацька Республіка СРСР Діяльність боксер, артист цирку, легкоатлет Відомий завдяки борець, силач Титул Найсильніша людина планети 1928р. Вага 160 кг !

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Івано-Франківське обласне телебачення «Галичина»

# data[].attributes.attachment_link.title
«Неймовірні пригоди Івана Cили»

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Алина Олефиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
"Неймовірні пригоди Івана Сили,найдужчої людини світу(скорочено)"Гаврош О.Слушать Аудио Книги Видео

# data[].attributes.headline
Біографія. Гаврош Олександр Дюлович

# data[].attributes.subject
Біографія. Гаврош Олександр Дюлович

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Олександр Гаврош

Олександр Гаврош на презентації в "Домі книги" в Тернополі, березень 2017

Ім'я при народженні

Гаврош Олександр Дюлович

Народився

26 березня 1971 (51 рік)
Ужгород, Закарпатська область, Українська РСР, СРСР

Громадянство

Україна

Національність

Українець

Діяльність

Письменник, журналіст, драматург

Сфера роботи

журналістика література драма [1] [1] і [1],

Alma mater

Львівський Національний університет імені Івана Франка

Мова творів

Українська

Роки активності

з 2000 р

Напрямок

дитяча проза
еротична поезія
драматургія
есеїстика

Жанр

повість, п'єса, роман

У шлюбі з

У першому шлюбі (1995-2017) -- мистецтвознавець Оксана Гаврош, у другому (з 2018 р.) -- науковий редактор, бібліограф Іванна Когутич-Гаврош

Діти

Данило Гаврош (21.04.1996), Микола Гаврош (17.06.2019)

Премії

"Коронація слова 2007",
"Коронація слова 2008",
"Книжка року 2008",
"Коронація слова 2011",
"Шевченко-200",
"Коронація слова 2012",
"Коронація слова 2013"

Гаврош Олександр Дюлович у Вікісховищі

Висловлювання у Вікіцитатах

Га́врош Олекса́ндр Дю́лович ( 26 березня 1971, Ужгород) - український журналіст, письменник, драматург.

Народився 26 березня 1971 року в Ужгороді. З дитинства за прикладом батька багато читав. Закінчив факультет журналістики Львівського національного університету імені Франка. Працював у часописах "Срібна Земля", "Срібна Земля-Фест", "Старий Замок", "Україна молода". Активно друкувався у київській, львівській, одеській та закордонній пресі.

Має близько двох тисяч публікацій у пресі та понад сорок авторських книжок. Нині не полишає журналістику - фрилансер, щомісяця дописує на сайт "Радіо Свобода".

З 2000-их років почав писати художні твори. "До літератури прийшов еволюційно, внаслідок внутрішнього розвитку" - пояснює автор зміну в своєму житті. Після виходу кількох збірок поезії спробував себе у прозі. За словами Олександра Гавроша, поети - це люди "без шкіри", які сприймають усе гостро, драматично. Він "прожив цей емоційний стан і перейшов до прози".

Автору цікаво експериментувати у творчості, тому часто змінює жанри - від еротичної поезії до пригодницьких книжок, казок, детективних романів, драматичних п'єс тощо.

"Журналістика зробила мене дуже відповідальним, якщо я про щось пишу, значить, знайшов такий факт у джерелах. Тому мої твори дуже стислі, як здавлена пружина, без зайвих словесних потоків, їх швидко читаєш. Вони не перенасичені описами. Головне для мене - розказати цікаву історію".

Олександр Гаврош активно впроваджує в українську літературу закарпатські теми й популяризує народних героїв - силача Івана Фірцака, легендарного розбійника Пинтю. Так, Олександр Духнович, Адальберт Ерделі "повернулися" в документальних книжках, п'єсах. Водночас Гаврош є активним критиком "неорусинського" руху і критикує його діячів (передусім П. Магочі, В. Падяка) за сепаратистські тенденції.

Довгий час Олександр Гаврош був на творчих хлібах. У 2006- 2007 рр. - завідувач літературно-драматичною частиною Закарпатського обласного українського музично-драматичного театру. З 2015 року знову обіймає цю посаду.

Лектор Другої літньої літературної школи (2011 р., Колочава)

Друкується в закарпатських та всеукраїнських ЗМІ. Фрилансер.

Член Асоціації українських письменників та Національної спілки письменників України.

Окремі твори перекладено німецькою, білоруською, словацькою, сербською, польською мовами.

Засновник і співголова журналістських клубів "НеТаємна вечеря" та "Театрал Закарпаття".

Захоплення - література, історія, культура, театр, кіножурналістика

Переможець "Коронації слова" 2007 року (II місце) за п'єсу "Ромео і Жасмин"

Дипломант "Коронації слова" 2008 року за п'єсу "В Парижі красне літо...".

Лауреат 10-го Всеукраїнського рейтингу "Книжка року 2008" в номінації "Дитяче свято - Твори для середніх і старших школярів" за повість "Неймовірні пригоди тричі славного розбійника Пинті"

Лауреат журналістської премії імені Йосипа Терелі за 2009 рік

Дипломант конкурсу "Золотий лелека" за 2009 рік за вишукану інтерпретацію закарпатських легенд у "Сказаннях Срібної Русі"

Дипломант конкурсу "Коронація слова" 2010 року у номінації "Романи" за твір "Галуна-Лалуна" - нагороджений спеціальною відзнакою "Вибір видавців"

Переможець "Коронації слова" 2011 року (I місце у номінації "П'єси для дітей") за п'єсу "Цирк Івана Сили"

Переможець міжнародного конкурсу кіносценаріїв до 200-річчя Тараса Шевченка (ІІ місце) (березень, 2012 р.)

П'єса "Ромео і Жасмин" представляла Україну на Міжнародному театральному фестивалі "Нові п'єси з Європи" у Вісбадені (Німеччина) (червень, 2012 р.)

Дипломант "Коронації слова" 2012 року за роман "Капітан Алоїз".

Фіналіст всеукраїнського конкурсу репортажистики "Самовидець" (короткий список) (лютий, 2013 рік)

Дипломант "Коронації слова" 2013 року у номінації "Дитяча проза" за роман "Розбійник Пинтя у Заклятому місті" ("Закляте місто").

Лауреат "КорнійЧуковської премії" 2013 року за дитячу п'єсу "Коли звізда ясна..." (Різдвяна містерія).

Лауреат Закарпатської обласної премії в галузі літератури імені Федора Потушняка в жанрі "дитяча література" 2013 року за книжку "Дідо-Всевідо"

Переможець Національного конкурсу "Найкраща книга України" 2013 року у номінація "проза" за книжку "Дідо-Всевідо"

Переможець "КорнійЧуковської премії" 2014 року (II місце у номінації "проза для дітей старшого віку") за "Сказання Срібної Русі"

Лауреат Закарпатської обласної премії в галузі літератури імені Федора Потушняка в жанрі "драматургія" 2015 року за п'єсу "Князь Корятович"

Лауреат премії імені Михайла Лучкая Мукачівської греко-католицької єпархії за книжки "У пошуках Івана Сили" та "Неймовірні пригоди Івана Сили" (2016)

"Легенди Срібної Русі" у 2016 році отримали відзнаки конкурсів "Книга-ФЕСТ" та "Книга на Миколая" у номінації "Найкраще видання для дітей".

Книга "Пригоди тричі славного розбійника Пинті" ("Навчальна книга - Богдан") у 2017 році стала "Кращою книгою закарпатського автора, видана за межами області" на конкурсі "Книга-ФЕСТ".

Книжка "Останній опришок Микола Шугай" ("Навчальна книга - Богдан") у 2018 році стала "Кращою книгою закарпатського автора, видана за межами області" на конкурсі "Книга-ФЕСТ".

Лауреат Закарпатської обласної премії в галузі літератури імені Федора Потушняка в жанрі "дитяча література" 2018 року за книжку "Закохані казки"

Лауреат премії імені Михайла Лучкая Мукачівської греко-католицької єпархії за дитячу повість "Різдвяна історія ослика Хвостика" (2020)

Лауреат Закарпатської обласної премії в галузі літератури імені Федора Потушняка в жанрі "драматургія" 2020 року за п'єсу "Останнє танго в Хусті"

Лауреат Міжнародного конкурсу "Гранд Коронація" (3 місце) у номінації "П'єси для дітей" за п'єсу "Біла панна (2021)

Цей розділ Будь ласка, допоможіть підтвердити значущість, додавши посилання на має надмірний обсяг або містить зайві подробиці неенциклопедичного характеру, а для підтвердження важливості викладеного матеріалу бракує надійності й авторитетності наведених у ньому джерел. незалежні вторинні джерела на цю тему. Якщо значущість залишиться непідтвердженою, вміст розділу може бути переписано, об'єднано з іншим розділом або вилучено. Подробиці можуть бути на сторінці обговорення.

П'єса Є.Шварца "Снігова королева" в українському перекладі Олександра Гавроша йде на сцені Закарпатського обласного українського музично-драматичного театру

У 2007 р. творчість Олександра Гавроша надихнула волинську письменницю-прозаїка Олександру Гандзюк на створення збірки еротичних поезій "Вагітна болем: ситуації"

У 2009-2010 рр. - упорядник серії "Українська дитяча класика" видавництва "Грані-Т". Автор передмов до книжок, що вийшли у цій серії: Микола Трублаїні "Лахтак", Борис Комар "Векша", Юрій Смолич "Прекрасні катастрофи"

Еротичні поезії Олександра Гавроша звучать у виставі "Обережно: жінки!" Закарпатського обласного українського музично-драматичного театру за п'єсою білоруського драматурга А.Курейчика

Автор документального фільму про живописця і художника кіно із Закарпаття: "Наша людина в кіно. Заяць М. С."[недоступне посилання з липня 2019] (телеканал "Тиса-1", 2012)

Автор ідеї і продюсер документального фільму "Маленькі історії Руського Керестура" про закарпатську діаспору в Сербії, (телеканал "Тиса-1", 2013)

У 2014 році Закарпатська обласна наукова універсальна бібліотека видала бібліографічний покажчик "Олександр Гаврош: між журналістикою та літературою: 1992-2014", який містить близько півтори тисячі позицій закарпатської преси (видавництво "Ліра", Ужгород)

З 2019 року став ініціатором та упорядником серії "Раритет" тернопільського видавництва "Навчальна книга -- Богдан", в якій друкуються твори з української історії та літератури, що не виходили в незалежній Україні

"Фалічні знаки" ("Дніпро", 2004),

"Тіло лучниці" ("Піраміда", 2006);

"Коньяк з дощем" ("Факт", 2009)

"Моя р-р-революція" ("Карпатська вежа", 2005),

"Закарпатське століття: ХХ інтерв'ю", ("Мистецька лінія", 2006);

"Точка перетину", ("Грані-Т", 2009)

"Владика Мілан: "Свобода - це можливість обирати добро", ("Карпатська вежа", 2009)

"Блукаючий народ", ("Нора-Друк", 2012)

"Бесіди з владикою Міланом", ("Ліра", 2012)

"Загадковий Духнович", ("Ліра", 2013)

"У пошуках Івана Сили", ("Навчальна книга - Богдан", 2014)

"Таємниця Ерделі", ("Видавництво Олександри Гаркуші", 2016)

"Казки і казкарі", ("Навчальна книга - Богдан", 2017)

"Дубрівка колись і тепер" ("Видавництво Олександри Гаркуші", 2017)

" Останній опришок Микола Шугай " ("Навчальна книга - Богдан" , 2018)

"Закарпаття під прицілом: велика політика довкола маленького краю" ("Растр-7", 2018)

"Таємниця Ерделі" (друге, доповнене видання, "Навчальна книга - Богдан", 2018)

"Нескорена Карпатська Україна" ("Навчальна книга -- Богдан", 2019)

"Загадковий Духнович" ( друге, доповнене видання "Навчальна книга -- Богдан", 2021)

"Неймовірні пригоди Івана Сили, найдужчої людини світу" ("Видавництво Старого Лева", 2007)

"Пригоди тричі славного розбійника Пинті" ("Видавництво Старого Лева", 2008)

"Галуна-Лалуна або Іван Сила на острові Щастя" ("Видавництво Старого Лева", 2010)

"Олександр Гаврош про Григора Пинтю, Олександра Духновича, Івана Силу, Адальберта Ерделі, Августина Волошина" ("Грані-Т", 2011 Серія "Життя видатних дітей")

"Дідо-Всевідо" ("Видавництво Старого Лева", 2013)

"Розбійник Пинтя у Заклятому місті" ("А-ба-ба-га-ла-ма-га", 2013, 2016)

"Неймовірні пригоди Івана Сили, найдужчої людини світу" (друга редакція, доповнена)("А-ба-ба-га-ла-ма-га", 2014, 2016, 2017, 2018)

"Різдвяний песик" (видавництво "Навчальна книга-Богдан", 2015)

"Легенди Срібної Русі" ("Видавництво Олександри Гаркуші", 2015)

"Пригоди тричі славного розбійника Пинті" (друга редакція, доповнена) (видавництво "Навчальна книга-Богдан", 2016)

"Іван Сила на острові Щастя" (друга редакція) (видавництво "Навчальна книга - Богдан", 2017)

"Закохані казки" ("Видавництво Олександри Гаркуші", 2017)

"Музей пригод" ("Фоліо", 2018)

"Різдвяна історія ослика Хвостика" ("Фонтан казок", 2019)

"Врятувати Тараса Шевченка" ("Фоліо", 2020)

"Героїчні канікули" ("Фоліо", 2020)

"Казки для Елізи" (в-во "Навчальна книга - Богдан", 2020)

"Геніальне кохання" ("Фоліо", 2021)

"Різдвяна історія ослика Хвостика" ("А-ба-ба-га-ла-ма-га", 2022)

Роман "Капітан Алоїз" (в-во "Навчальна книга-Богдан", серія "Український детектив", 2013)

Роман "Донос" (ВЦ "Академія", серія "Автографи часу", 2019)

Роман "Капітан Алоїз" (доопрацьована і значно розширена редакція) ("Фоліо", серія "Ретророман", 2022)

"Сім п'єс про любов до Батьківщини" ("Видавництво Олександри Гаркуші", 2016)

Саманта Рац-Стоїлькович "Десь близько" (поезії), переклад із бачвансько-руснацької мови ("Тиса", 2014)

Упорядник гумористичних альманахів "Карпатський словоблуд"("Карпатська вежа", 2004) та "Карпатський блудослов" ("Карпатська вежа", 2006).

Упорядник видань: "Украдена перемога: хроніка найбрутальніших виборів" ("Карпатська вежа", 2004), "Мукачівська епопея" ("Карпатська вежа", 2004), "Закарпаття: 15 справ УСБУ" ("ЮнівестПреПресс", 2007), "Михайло Заяць - наша людина в кіно" ("Карпатська вежа", 2008), "Закарпатська Шевченкіана" ("Ліра", 2013), "Простір її життя: Людмила Григаш" ("Видавництво В.Падяка", 2015), "Театральна бесіда" (№ 37) (2016), "Закарпатська Франкіана" ("РІК-У", 2016), "Іван Чендей у колі сучасників" ("РІК-У", 2017, 2020), "Олекса Мишанич у колі сучасників" ("РІК-У", 2018), "Гомін Красного поля" (видавництво "Тімпані", 2019), "Юрій Гойда: постскриптум", ("Ліра", 2020), Семен Панько "Вибрані твори: Коли засвічувалися віщі вогні" ("Карпати", 2020), Василь Королів-Старий "Згадки про мою смерть" (Навчальна книга - Богдан, 2021), Юрій Керекеш "Вибрані твори: Парубкова дочка" ("Карпати", 2021), "Закарпатська Лесіана" ("Рік-У", 2022).

Також твори друкувалися в часописах "Сучасність", "Київська Русь", "Ї", "Дніпро", "Дукля", антології "Біла книга кохання", в альманах та збірниках - "Джинсове покоління", "Корзо", "Лінії пристрасті", "Березневі коти", "Потяг надій та інші залізничні сполучення", "Шоколадні вірші про кохання", "Горілка для воротаря" (нім.), "Мама по скайпу" (укр. і нім.), "Квіткова антологія", "Ода до радості", "Сім крутих перевалів" (2017), "Драмовичок (антологія сучасної української драми для дітей, 2017), "Літературне Закарпаття 2017" (видавництво "Тімпані" 2018), "Фонтан казок" (видавництво "Фонтан казок", 2019), "Літературне Закарпаття 2018" (видавництво "Тімпані" 2019), "Литаври: альманах" (2019), "Сучасна література рідного краю: посібник серії "Шкільна бібліотека" для 5-7 класів", видавництво "Соняшник" (Харків), 2020), "Літературне Закарпаття 2020-2021" (видавництво Олександри Гаркуші, 2021)

За повістю "Неймовірні пригоди Івана Сили, найдужчої людини світу" знято повнометражний художній фільм "Іван Сила" (режисер Віктор Андрієнко) (2013).

За мотивами книжки "У пошуках Івана Сили" знято однойменний документальний фільм (режисер Максим Мельник, телеканал "Тиса-1") (2016).

Автор сценарію документального фільму "Останній солдат" (режисер В'ячеслав Бігун, "ДажБогфільм") (2017).

Автор сценарію короткометражного художнього фільму для дітей "Три сестри" (режисер Петер Хіміч, Радіо і телебачення Словаччини, 2018).

П'єса "Ромео і Жасмин" поставлена в Київському народному студентському театрі "Вавилон" (березень, 2010 р.),

П'єса "Ромео і Жасмин" - в Дніпропетровському академічному українському музично-драматичному театрі імені Тараса Шевченка (режисер Анатолій Канцедайло) (травень, 2010 р.)

Дитячий мюзикл "Цирк Івана Сили" - у Закарпатському академічному обласному театрі ляльок "Бавка" (режисер Наталя Орєшнікова) (жовтень, 2011 р.)

П'єса "Розбійник Пинтя у Заклятому місті" - у Закарпатському академічному обласному театрі ляльок "Бавка" під назвою "Тричі славний розбійник Пинтя" (режисер Олег Жюгжда, Білорусь) (листопад, 2012 р.) http://bavka.com/all/71-trichi-slavniy-rozbiynik-pintya.html Ця вистава на всеукраїнському огляді-конкурсі театрів ляльок УНІМА визнана найкращою для дітей середнього шкільного віку у сезоні 2012-2013 років.

П'єса "Майне лібе Віра" - в Закарпатському академічному обласному українському музично-драматичному театрі імені братів Шерегіїв (режисер Сергій Архипчук) (27 березня 2013 року).

П'єса "Щоденник рядового Т." - Київському національному університеті театру, кіно і телебачення ім. Карпенка-Карого (режисер - Євген Нищук) (березень, 2014 року).

Художньо-публіцистична вистава "Сторінки щоденника поета" (режисер - Микола Карпенко) до 200-річчя від дня народження Т. Г. Шевченка поставлена у березні 2014 року в Закарпатському академічному обласному театрі ляльок "Бавка" за мотивами п'єс Олександра Гавроша.

П'єса "В Парижі гарне літо..." - в Закарпатському обласному українському музично-драматичному театрі імені братів Шерегіїв (режисер Анатолій Філіппов) (листопад 2015 р.)

П'єса "Вуйцьо з крилами" - в Закарпатському академічному обласному українському музично-драматичному театрі імені братів Шерегіїв (режисер Олександр Саркісьянц) (25 березня 2018 року.)

П'єса "Князь Корятович" - в Мукачівському драматичному театрі (режисер Євген Тищук) (27 травня 2018 року.)

П'єса "Останнє танго в Хусті" -- в Закарпатському обласному театрі драми і комедії (м.Хуст) (режисер В'ячеслав Давидюк) (14 березня 2019 року)

П'єса "Вуйцьо з крилами" -- в Тернопільському академічному обласному драматичному театрі імені Т.Шевченка (режисер Олег Мосійчук) (27 березня 2019 року)"Співограй"

П'єса "Ромео і Жасмин" -- в Запорізькому дитячому театрі "Свія" (вересень 2019 року; перше місце у номінації "вистави" на Всеукраїнському театральному фестивалі "Співограй" у Харкові, жовтень 2019 року)

П'єса "Коли звізда ясна..." -- в Закарпатському академічному обласному українському музично-драматичному театрі імені братів Шерегіїв (режисер В'ячеслав Давидюк)(19 грудня 2019 року.)

П'єса "Легенда про Пинтю" -- в Закарпатському обласному театрі драми і комедії (м.Хуст) (режисер В'ячеслав Давидюк) (9 лютого 2020 року)

П'єса "Вуйцьо з крилами" (під назвою "Невідомий з крилами") -- у Львівському академічному обласному музично-драматичному театрі імені Юрія Дрогобича (режисер Олександр Король) (13 вересня 2020 року)

П'єса "Чіріклі" -- у Закарпатському академічному обласному українському музично-драматичному театрі імені братів Шерегіїв (режисер Анатолій Канцедайло) (25 листопада 2021 року)

П'єса "Маріупольська драма" -- у Донецькому академічному обласному драматичному театрі (м.Маріуполь) (режисер Євген Тищук) (16 вересня 2022 року)

Закарпатська обласна організація Національної спілки письменників України: довідник / уклад. Олександра Ігнатович ; передм. Василя Густі. - Ужгород: Видавництво Олександри Гаркуші, 2016. - С. 10.

Олександр Гаврош: між журналістикою та літературою: бібліогр. покажч. 1992-2014 рр. / Упр. Культури Закарпат. облдержадмін., Закарпат. обласна універсальна бібліотека ім. Ф. Потушняка ; уклад. О. В. Шмайда ; передм. С. Д. Федаки ; відп. За вип. О. А. Канюка. - Ужгород: Поліграфцентр "Ліра", 2014. - 184 с. : іл. - (Закарпатська публіцистика в іменах)

# data[].attributes.attachment_link.title
Гаврош Олександр Дюлович - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Олександр Гаврош Олександр Гаврош на презентації в "Домі книги" в Тернополі, березень 2017 Ім'я при народженні Гаврош Олександр Дюлович Народився 26 березня 1971 (51 рік) Ужгород, Закарпатська область, Українська РСР, СРСР Громадянство Україна Національність Українець Діяльність Письменник, журналіст, драматург Сфера роботи журналістика література драма [1] [1] і [1] , Alma mater Львівський Національний університет імені Івана Франка Мова творів Українська Роки активності з 2000 р Напрямок дитяча проза еротична поезія драматургія есеїстика Жанр повість, п'єса, роман У шлюбі з У першому шлюбі (1995-2017) -- мистецтвознавець Оксана Гаврош, у другому (з 2018 р.)

# data[].attributes.headline
Життєвий простір : Олександр Гаврош

# data[].attributes.subject
Життєвий простір : Олександр Гаврош

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телекомпанія М-студіо

# data[].attributes.attachment_link.title
Життєвий простір: Олександр Гаврош

# data[].attributes.headline
Буктрейлер 4

# data[].attributes.subject
Буктрейлер 4

# data[].attributes.attachment_link.title
О.Гаврош "Неймовірні пригоди Івана Сили".Буктрейлер

# data[].attributes.headline
Буктрейлер 3

# data[].attributes.subject
Буктрейлер 3

# data[].attributes.attachment_link.title
Буктрейлер "Неймовірні пригоди Івана Сили"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телекомпанія TV-4

# data[].attributes.attachment_link.title
Олександр Гаврош, автор книги про Івана Силу - найдужчу людину в світі, побував у Тернополі

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ПЕРША ЧАСТИНА

РОЗДІЛ ДВАНАДЦЯТИЙ, У ЯКОМУ ПРО ІВАНА СИЛУ ПОЧИНАЮТЬ ГОВОРИТИ

Зала, в якій проходили змагання, була переповнена. Ще б пак! Чемпіонат республіки - то вам не фіґлі. Вправи виконувалися у кількох видах. Кожен спортсмен робив по три спроби.

Безперечним фаворитом вважався дворазовий чемпіон Магдебура. До того ж, він представляв силові органи. А силові органи - це майже Республіка. А ображати Республіку... Хотів би я побачити такого сміливця!

У молодості Магдебура був поліцейським, і чи не в кожному поліцейському управлінні висів його портрет. Навіть у кабінеті капітана Миколайчика Магдебура був присутній - у вигляді невеличкого настільного календаря. Щоправда, той домалював чемпіонові вуса і ріжки. Але це свідчило не про неповагу, а про любов пана капітана до мистецтва.

Не дивно, що й на чемпіонаті Магдебура мав найбільшу групу підтримки. Аби уникнути зайвих балачок, поліцейські були переодягнені в цивільних. І за порядком подивляться, і свого підтримають - вважало керівництво.

Зала тривожно мовчала.

Магдебура робив останню спробу встановити новий рекорд.

Окрім нього, попередню вагу зумів узяти тільки нікому не відомий парубійко з гоноровим прізвищем Сила. Але ж по ньому видно, що це справжній селюк. Чемпіон не може програти ТАКОМУ. Це би була ганьба на всю Республіку.

Магдебура налаштовував себе на позитивний лад, подумки стаючи першим в історії змагань триразовим переможцем. Він довго натирав руки спеціальним порошком, аби вони не ковзали. Силувано посміхався в об'єктиви фотокамер. Глибоко дихав своїми конячими грудьми, поміж тим кілька разів посилаючи повітряні вітання знайомим дівицям.

"Маг-де-бу-ра! Маг-де-бу-ра!" - почав скандувати зал. Все! Він підійшов до штанги, взявся за неї руками і, набравши повні легені повітря, почав встановлювати рекорд.

Але що це? Піднята над головою чемпіона штанга спочатку хитнулася в один бік, далі - в другий, а за секунду гепнула на землю, ледь не розтрощивши йому ногу. Зала голосно зітхнула: нова вага не взята.

Щоправда, ще одна спроба залишалася в Івана Сили, а тоді судді повинні порадитися, як діяти далі. Ніхто жодних надій на якогось там Івана, та ще й, подумайте, - Си-лу! (оце поганий смак!) - не покладав. Тому чимало глядачів потягнулися на перекур, уже на ходу сперечаючись, яким буде рішення суддів.

Між тим Іван зійшов на поміст, глипнув у залу і проказав найкоротшу молитву, яку знав: "Боже, поможи!" Його група підтримки складалася аж із трьох осіб: Станіслав, Корнелій і, ясна річ, його поважність Міха Голий, котрий заради цього випадку в когось позичив (маємо надію, що все-таки позичив) майже не ношений піджак.

- Дай їм, ведмедю! - крикнув на все горло Міха, чим привернув увагу переодягнених поліцейських, себто півзали.

Іван це розчув. Розвеселілий, з легкою душею взявся за штангу. "А-ах!" - раптом вигукнула зала, а потім зірвалася на ноги. Іван впевнено тримав штангу над головою і посміхався фоторепортерам. Вони без уга- ву клацали камерами, і цьому, здавалося, не буде кінця.

Приголомшена публіка не знала, як реагувати. Кілька секунд панувала мертва тиша. Коли ж він опустив штангу і суддя оголосив, що новим чемпіоном Республіки став Іван Сила, зала вибухнула.

Поки переможець обіймався з тренером, журналісти почали видиратися просто на сцену. Дехто з них уже голосно диктував сенсацію. Інші з мікрофонами обступили нового чемпіона, вимагаючи інтерв'ю. Поліцейські повставали і почали озиратися на керівництво, чекаючи команди. Але наказу не було, бо начальство тільки лаялося, не очікуючи такого повороту.

Магдебура у супроводі кількох старших офіцерів розлючено покидав залу, запевняючи, що ЦЕ - провокація, і він ЦЕ так не залишить. Вболівальники хапалися, хто за голову, а хто - за серце, програвши значні ставки. Одне слово, якщо ви можете уявити на кілька хвилин божевільню, то ви все побачили.

Тільки одна людина у залі сиділа непорушно. Це був Міха Голий. По немитому обличчю він розмащував сльози. Так-так, цей привокзальний волоцюга, пройдисвіт і злодій плакав. Можливо, вже заради цього варто було встановлювати республіканський рекорд?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Гаврош Олександр

# data[].attributes.attachment_link.title
Книга: Неймовірні пригоди Івана Сили, найдужчої людини світу

# data[].attributes.attachment_link.description
ПЕРША ЧАСТИНА РОЗДІЛ ДВАНАДЦЯТИЙ, У ЯКОМУ ПРО ІВАНА СИЛУ ПОЧИНАЮТЬ ГОВОРИТИ Зала, в якій проходили змагання, була переповнена. Ще б пак! Чемпіонат республіки - то вам не фіґлі. Вправи виконувалися у кількох видах. Кожен спортсмен робив по три спроби. Безперечним фаворитом вважався дворазовий чемпіон Магдебура. До того ж, він представляв силові органи.

# data[].attributes.headline
Гра за твором "Неймовірні пригоди Івана Сили"

# data[].attributes.subject
Гра за твором "Неймовірні пригоди Івана Сили"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Маранська

# data[].attributes.attachment_link.title
Неймовірні пригоди Івана Сили 

# data[].attributes.headline
Гра "Уважний читач"

# data[].attributes.subject
Гра "Уважний читач"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Маранська

# data[].attributes.attachment_link.title
Чи уважно ти читав твір  "Неймовірні пригоди Івана Сили"?

# data[].attributes.attachment_link.description
Знайдіть усі слова про які йде мова у тексті твору Олександра Гавроша 

# data[].attributes.headline
Художній фільм

# data[].attributes.subject
Художній фільм

# data[].attributes.attachment_link.title
Іван Сила — український художній фільм

# data[].attributes.headline
Буктрейлер 2

# data[].attributes.subject
Буктрейлер 2

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ЦРБ ім.П.Тичини ЦБС Дніпровського р-у

# data[].attributes.attachment_link.title
Неймовірні пригоди Івана Сили, найдужчої людини світу

# data[].attributes.headline
Буктрейлер 1

# data[].attributes.subject
Буктрейлер 1

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Маранська

# data[].attributes.attachment_link.title
Буктрейлер О. Гаврош "Неймовірні пригоди Івана Сили"

# data[].attributes.headline
Послухайте саунтрек

# data[].attributes.subject
Послухайте саунтрек

# data[].attributes.attachment_link.title
ІВАН СИЛА - Офіційний саундтрек (2013) HD 720p