# data[].attributes.body
Bioloģiskā evolūcija (latīņu: evolutio — ‘attīstīšana’, ‘atvēršanās’) ir dabīgs dzīvās dabas attīstības process, kad organismu populāciju iedzimtās raksturīgās īpašības tiek pārmantotas no vienas paaudzes nākamajā paaudzē. Gēni, kuri ir atbildīgi par iedzimto raksturīgo īpašību nodošanu organisma pēcnācējiem, ir evolūcijas pamatā. Mutācijas gēnos izraisa pēcnācējiem jaunas vai arī atšķirīgas raksturīgās īpašības, rezultātā starp organismiem parādās iedzimtas atšķirības.

Dzīvība uz Zemes izcēlās un evolucionēja no pēdējā vispārējā priekšteča aptuveni 3,8 miljardus gadu pirms mūsdienām. Par evolūcijas pastāvēšanu liecina fosilijas. Pēc tām var spriest, kā dzīvā daba laika gaitā pakāpeniski ir mainījusies.

Izšķir mikroevolūciju, kas izpaužas vienas sugas ietvaros, un makroevolūciju, kas ir augstāka rangu taksonos. Dollo likums apgalvo, ka evolūcija ir neatgriezeniska.
video=https://www.britannica.com/topic/Homo-sapiens

1. bilde

2. bilde

3. bilde

4. bilde

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
AL 288-1, pazīstama arī kā Lūsija, ir vairāki simti kaulu fragmentu, kas ir apmēram 40% no sieviešu dzimuma Afāras australopiteka ( Australopithecus afarensis) skeleta. Kauli tika atklāti 1974. gada 24. novembrī Avašas ielejā, Etiopijā. Tiek uzskatīts, ka Lūsija dzīvojusi pirms apmēram 3,2 miljoniem gadu, viņa tiek klasificēta kā hominīds.

Kaulus atrada amerikāņu paleoantropologs Donalds Džohansons ( Donald Johanson) un viņa kolēģi. Viņi atradumam deva vārdu Lūsija, jo, svinot atradumu, vairākas reizes tika atskaņota The Beatles dziesma Lucy in the Sky with Diamonds. Šī senā cilvēkveidīgā būtne jau bija pārvietojusies stāvus, visticamāk, viegli ieliektiem ceļgaliem. Lūsijai bija nelielas smadzenes, zema piere un spēcīgi žokļi. Ar stiprajiem žokļiem viņa varēja sakošļāt daudzveidīgu augu barību. Iespējams, ka barības ieguvei izmantoja akmeņus vai nūjas.

1. Johanson, D.C. "Lucy (Australopithecus afarensis)". In Michael Ruse & Joseph Travis. Evolution: The First Four Billion Years. Cambridge, Massachusetts : The Belknap Press of Harvard University Press, 2009. 693-697. lpp. ISBN 978-0-674-03175-3.

2. Wood, B.A. "Evolution of australopithecines". In Jones, S., Martin, R. & Pilbeam, D. The Cambridge Encyclopedia of Human Evolution. Cambridge, U.K. : Cambridge University Press, 1994. 234. lpp. ISBN 978-0-521-32370-3. Also ISBN 0-521-46786-1 (paperback).

# data[].attributes.attachment_link.description
AL 288-1, pazīstama arī kā Lūsija, ir vairāki simti kaulu fragmentu, kas ir apmēram 40% no sieviešu dzimuma Afāras australopiteka ( Australopithecus afarensis) skeleta. Kauli tika atklāti 1974. gada 24. novembrī Avašas ielejā, Etiopijā. Tiek uzskatīts, ka Lūsija dzīvojusi pirms apmēram 3,2 miljoniem gadu, viņa tiek klasificēta kā hominīds.

# data[].attributes.body
Cilvēks pieder pie hominīdu (Hominidae) dzimtas, cilvēku (Homo) ģints. Mūsdienās vienīgā sastopamā H. sapiens pasuga ir H. sapiens sapiens.

# data[].attributes.body
Vēl pavisam nesen uzskatīja, ka neandertālietis (Homo sapiens neanderthaliensis) ir otra šīs sugas pasuga, kura izzuda pirms apmēram 30 000 gadu. Tomēr pēc DNS izpētes atšķirības ir pārāk lielas, lai neandertāliešus varētu uzskatīt par cilvēkiem. Savukārt dati, kas norāda uz vairoties spējīgu pēcnācēju radīšanas iespēju starp abām pasugām, liecina, ka tās tomēr pieder vienai sugai.