# data[].attributes.attachment_link.title
M. K. Čiurlionis - Jūra (The Sea - Symphonic Poem)

# data[].attributes.attachment_link.title
Mindaugas Urbaitis - Ramybė (CD - M. Čiurlionis 125)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mikalojus Konstantinas Čiurlionis gimė Varėnoje, vargonininko Konstantino Čiurlionio ir Adelės Marijos Magdalenos Radmanaitės-Čiurlionienės šeimoje. Jis buvo vyriausias iš devynių Čiurlionių šeimos vaikų.
1876-1877 m.
Šeima gyveno Ratnyčioje.
1878 m.
Čiurlioniai persikėlė gyventi į Druskininkus.
1885 m.
M. K. Čiurlionis baigė Druskininkų liaudies mokyklą. Tėvo pamokytas laisvai skambino pianinu ir vargonais. Artimas šeimos bičiulis daktaras Jozefas Markiewiczius rekomendavo jį kunigaikščiui Mykolui Oginskiui, Plungėje turėjusiam orkestro mokyklą.
1889-1893 m.
M. K. Čiurlionis gyveno Plungėje, M. Oginskio dvare įsteigtoje orkestro mokykloje mokėsi groti įvairiais instrumentais, giedojo chore. Tuo metu pradėjo komponuoti, laisvalaikiu piešė. Nuo 1892 m., kaip orkestro fleitininkas, gavo ne tik išlaikymą, bet ir algą. Kartu su orkestru koncertuodavo Palangoje, Rygoje, Rietave.
1894-1899 m.
Materialiai remiamas M. Oginskio, M. K. Čiurlionis studijavo Varšuvos muzikos institute. Įstojęs į fortepijono klasę, pradėjo mokytis žemesnėje prof. T. Brzezickio klasėje, 1895 m. perkeltas į viduriniąją Antonio Sygietińskio klasę. Kompozicijos mokėsi pas Zygmuntą Noskowskį.

Geriausias draugas institute - kolega Eugeniuszas Morawskis. Konstantinas dažnai lankėsi draugo namuose, susipažino ir pamilo Eugenijaus seserį Mariją. Deja, draugystei nebuvo lemta baigtis vedybomis. Marijos tėvas, pastebėjęs jų jausmus, paskubėjo dukterį ištekinti per prievartą.

Be specialybės M. K. Čiurlionis dar studijavo teoriją ir istoriją, harmoniją, lankė choro klasę, mokėsi gamtos mokslų, astronomijos, filosofijos, numizmatikos, mineralogijos. Jo mėgti autoriai - A. Mickiewiczius, J. Slowackis, B. Prusas, F. Dostojevskis, F. Nietzsche, L.Tolstojus ir kt. Varšuvoje Čiurlionis sukūrė kanonų, fugų, preliudų, variacijų ciklų fortepijonui, styginių kvartetui. Institute įgijo kompozicijos specialybės diplomą. Baigiamasis darbas - kantata mišriam chorui ir simfoniniam orkestrui „De Profundis".
1899 m. vasara
Praleido Druskininkuose. Mokė jaunesniuosius brolius ir seseris muzikos, piešė.
1899 m. ruduo-1901 m. pavasaris
M. K. Čiurlionis gyveno Varšuvoje, versdamasis privačiomis pamokomis, kad išlaikytų save ir brolį Povilą, kuris įstojo į muzikos institutą. Atsisakė pasiūlymo tapti Liublino muzikos draugijos choro orkestro vadovu.
1900 m.
M. K. Čiurlionis sukūrė Polonezą pučiamųjų orkestrui. Leidinyje „Meloman" (Nr. VIII) pasirodė pirmoji jo kūrinio - Noktiurno fis-moll - publikacija.
1900 m. spalis-1901 m. balandis
Sukūrė simfoninę poemą „Miške", dedikuotą draugui E. Morawskiui. Su šiuo kūriniu dalyvavo grafo M. Zamoyskio paskelbtame konkurse ir pelnė specialų žiuri pagyrimą.
1901-1902 m.
M. K. Čiurlionis studijavo Leipcigo konservatorijoje prof. C. Reineckes kompozicijos ir S. Jadassohno kontrapunkto klasėse. Laisvu klausytoju įsirašė į universiteto estetikos, istorijos ir psichologijos paskaitas. Gevandhauze ir Leipcigo teatre klausydavosi mėgstamų G. F. Hendelio, P. Čaikovskio, R. Wagnerio, F. Liszto kūrinių. Savarankiškai studijavo H. Berliozo, R. Strausso instrumentuotes C. F. Peterso leidyklos bibliotekoje.

Leipcigo laikotarpiu sukūrė simfoninę uvertiūrą „Kęstutis", keturių dalių Styginių kvartetą, kanonų, fugų, tarp jų „Sanctus" ir „Kyrie" mišriam chorui. Atostogų metu piešė.
1902 m. liepos 14 d.
M. K. Čiurlionis gavo Leipcigo konservatorijos mokytojo pažymėjimą.
1902 m. ruduo-1904 m. pradžia
Gyveno Varšuvoje, mokėsi J. Kauziko piešimo mokykloje. Versdamasis privačiomis pamokomis, išlaikydavo tai tris, tai du brolius, kurie čia tęsė studijas.

1903 m. rudenį nutapė septynių paveikslų ciklą „Laidotuvių simfonija". Pradėjo kurti simfoninę poemą „Jūra". Kad galėtų nevaržomai atsidėti dailės studijoms, atsisakė E. Mlynarskio pasiūlymo dėstyti Varšuvos muzikos institute.
1904 m. pavasaris-vasara
M. K. Čiurlionis pradėjo mokytis Varšuvos dailės mokykloje, kuriai vadovavo lietuvių kilmės dailininkas Kazimieras Stabrauskas. Piešimą dėstė K. Tichy ir K. Krzyżanowskis, skulptūrą K. Dunikowskis, tapybą F. Ruszczycas. Studijų metais sukūrė viršelius knygoms „Troba už kaimo", „Rudenį", „Mintis", „Bokštai", nutapė paveikslus „Varpas", „Sala", „Šventykla".

Tuo pačiu metu vadovavo mokyklos chorui.

Su vitražų projektais, 6 paveikslų ciklu „Audra" ir knygų viršelių projektais (iš viso 19 darbų) M. K. Čiurlionis dalyvavo uždaroje mokyklos parodoje.

Tų pačių metų vasarą išvyko į mokyklos organizuotą plenerą Arkadijoje, netoli Lovičiaus miestelio (Lenkija).
1904 m. ruduo-žiema
Sukūrė variacijų ciklus fortepijonui „Sefaa Esec" ir „Besacas".
1905 m. pavasaris
Mokykloje surengta M. K. Čiurlionio darbų paroda. Joje rodytas 10 paveikslų ciklas „Fantazijos". Kitus 1904-1905 m. nutapytus darbus (iš viso 64) mini 1905 m. balandžio mėnesio laiške Povilui. Tarp jų 5 paveikslų ciklas „Tvanas", triptikas „Rex", „Miško ošimas", „Žinia" ir kiti.
1905 m. birželis
M. K. Čiurlionis dalyvavo pirmojoje metinėje Varšuvos dailės mokyklos parodoje - eksponavo ciklą „Audra" ir kt.
1905 m. vasara
Atostogas M. K. Čiurlionis praleido su Wolmanų šeima prie Juodosios jūros - Anapoje. Keliavo po Kaukazą, tapė, fotografavo.
1905 m. ruduo
Su broliu Stasiu gyveno Varšuvoje. Toliau tęsė studijas Dailės mokykloje, pragyvendamas iš privačių pamokų.

Pradėjo vadovauti Varšuvos lietuvių savišalpos draugijos chorui.
1905 m. pabaiga
M. K. Čiurlionis buvo išvykęs į dailininkų kūrybos namus Ribiniškėse (Latvijoje), kuriuos buvo įsteigusi meno mecenatė E. Kerbedienė. Šv. Kalėdas praleido Druskininkuose.
1906 m. pradžia
Gyveno Druskininkuose, harmonizavo lietuvių liaudies dainas. Laiške Povilui rašė, kad yra nusprendęs „visus savo buvusius ir būsimus darbus skirti Lietuvai". Tuo metu kilo sumanymas kurti lietuvišką operą.
1906 m. gegužė
M. K. Čiurlionis dalyvavo Varšuvos dailės mokyklos studentų darbų parodoje Sankt Peterburge. Čia eksponuoti ciklai „Pasaulio sutvėrimas", „Para", „Audra", diptikas „Rex" (neišlikęs) ir kt. Meno kritikai spaudoje atkreipė dėmesį į jo išskirtinę tapybą.
1906 m. birželis
„Vilniaus žiniose" (Nr. 123) pasirodė pirmas straipsnis apie M. K. Čiurlionį.
1906 m. vasara - ruduo
Dalyvavo mokyklos organizuotame plenere Istebnoje (Austrijos valdoma Priekarpatė).

Tais pačiais metais vasarojo Krynicoje su Volmanų šeima. Šiuo metu parašyti literatūriniai „Laiškai Devdorakėliui".

B. Wolman remiamas M. K. Čiurlionis keliavo po Europą - aplankė Prahą, Drezdeną, Niurnbergą, Miuncheną, Vieną. Muziejuose žavėjosi Van Dycko, Rembrandto, Bocklino darbais. Pats tuo metu kūrė eskizus „Zodiako" ciklui. Gavo kvietimą dalyvauti Pirmojoje lietuvių dailės parodoje.
1906 m. pabaiga-1907 m. pradžia
M. K. Čiurlionis nustojo lankyti Dailės mokyklą. Nusiuntė savo darbus į Pirmąją lietuvių dailininkų parodą Vilniuje ir pats padėjo ją rengti. Šioje parodoje eksponuoti ciklai „Pasaulio sutvėrimas", „Audra", triptikas „Rex", aštuoni fluorofortai (iš viso 33 darbai).
1907 m.
M. K. Čiurlionis baigė instrumentuoti simfoninę poemą „Jūra" ir pradėjo naują simfoninę poemą „Pasaulio sutvėrimas".

Nuo Naujųjų metų iki vasaros nutapė 50 paveikslų.

Rudenį persikėlė gyventi į Vilnių, dalyvavo steigiamajame Lietuvių dailės draugijos susirinkime ir buvo išrinktas į jos valdybą. Gabrieliaus Landsbergio-Žemkalnio dramos „Blinda" generalinėje repeticijoje susipažino su rašytoja Sofija Kymantaite. Tapybinis šių metų derlius - pirmosios sonatos - „Saulės" ir „Pavasario", triptikai „Raigardas", „Mano kelias", „Karalaičio kelionė", „Vasara", 8 paveikslų ciklas „Žiema", „Zodiako" ciklas, paveikslas „Miškas" ir kiti.
1908 m. iki vasaros
M. K. Čiurlionis gyveno Vilniuje, vadovavo „Vilniaus kanklių" chorui. Koncertuodavo su choru ir kaip pianistas. Padedamas S. Kymantaitės, P. Rimšos ir dar kelių entuziastų, M. K. Čiurlionis rengė Antrąją lietuvių dailės parodą Vilniuje ir Kaune, sukūrė jos katalogo viršelį, afišą. Pats parodoje eksponavo daugiau kaip 60 naujausių savo darbų.

Tais pačiais metais M. K. Čiurlionis įsijungė į „Viltyje" spausdinamas diskusijas dėl „Tautos rūmų" kūrimo, agituodamas rinkti jiems lėšas, pats žadėdamas atiduoti visus savo kūrinius.

Gegužės 30 d. Vilniuje diriguojant autoriui pirmą kartą atlikta M. K. Čiurlionio kantata „De Profundis".
1908 m. birželis
Viešėdamas Druskininkuose M. K. Čiurlionis nutapė „Žalčio" ir „Vasaros" sonatas, diptiką „Preliudas. Fuga".
1908 m. liepa
Su sužadėtine Sofija Kymantaite praleido Palangoje. Nutapė penktąją - „Jūros" - sonatą, diptiką „Preliudas ir Fuga", triptiką „Fantazija". Dviese planavo kurti operą „Jūratė".
1908 m. rugpjūtis-rugsėjis
Sužadėtiniai lankėsi pas Sofijos dėdę dekaną Vincą Jarulaitį Plungėje, jos tėvus Kuliuose ir Karklėnuose, vėliau abu važiavo į Druskininkus. Čia nutapyta šeštoji - „Žvaigždžių" - sonata.

Rugpjūčio pabaigoje, vilniečio dailininko Levo Antokolskio patartas, M. K. Čiurlionis išvyko į Sankt Peterburgą, tikėdamasis susirasti pastovesnį pragyvenimo šaltinį, dalyvauti parodose. Pirmoji kelionė nebuvo sėkminga.
1908 m. spalis-gruodis
Spalio viduryje M. K. Čiurlionis išvyko į Sankt Peterburgą antrą kartą, pasiėmęs dalį paveikslų ir žadėdamas ten pagyventi. Sankt Peterburge jis apsilankė Lietuvių draugijoje ir pas dailininką M. Dobužinskį, kuris supažindino jį su rusų dailininkais. Šie iškart priėmė menininką į Rusų dailininkų sąjungą. Pragyvenimui M. K. Čiurlionis vėl ieškojo privačių pamokų. Čia jam padėjo Sankt Peterburge gyvenantys lietuviai: Alfonsas Moravskis, Juozas Tallat-Kelpša, Juozas Zikaras, Stasys Bytautas.

Lietuvių draugijoje kartą per savaitę vykdavo vakarai, susitikimai, kuriuose savo kūrinius skambino ir M. K. Čiurlionis. Čia jam kilo mintis prie Lietuvių dailės draugijos įsteigti muzikos sekciją, kuri rūpintųsi Lietuvos kompozitoriais ir muzikantais, organizuotų konkursus ir koncertus, įsteigtų muzikos kūrinių biblioteką. Idėja buvo palaikyta draugijos valdyboje. M. K. Čiurlionis nepamiršo ir „Vilniaus kanklių" choro, kuriam siųsdavo harmonizuotas liaudies dainas.

Varšuvoje išleistas harmonizuotų liaudies dainų rinkinys „Vieversėlis".

Pagal Sofijos atsiųstą libretą M. K. Čiurlionis rašė muziką operai „Jūratė", tapė jos dekoracijų bei uždangos eskizus.

Gruodžio pabaigoje išvyko pas sužadėtinę.
1909 m. sausio 1 d. (pagal naująjį kalendorių - sausio 14 d.)
Šateikiuose, mažame miestelyje netoli Plungės, Mikalojus Konstantinas Čiurlionis susituokė su Sofija Kymantaite. Po jungtuvių abu išvyko į Sankt Peterburgą.
1909 m. sausis-kovas
M. K. Čiurlionio kūriniai eksponuoti Sankt Peterburge „Salono" parodoje, Vilniaus dailininkų draugijos pirmojoje pavasario parodoje, šeštoje Rusų dailininkų sąjungos parodoje parodyti trys darbai, tarp jų Sankt Peterburge nutapytas „Rex". Keli darbai nusiųsti į Krokuvoje vykusią Tryliktąją Meno bičiulių draugijos „Sztuka" parodą.

Jo fortepijoniniai kūriniai buvo atliekami Sankt Peterburge „Šiuolaikinės muzikos vakarų" koncerte - 1909 m. sausio 28 d. (pagal naująjį kalendorių - vasario 10 d.). Vasario mėnesį jo kūriniai skambėjo „Salono" parodoje suorganizuotame koncerte, kartu su A. Skriabino, N. Metnerio, I. Stravinskio, S. Rachmaninovo muzika.

Kovo pabaigoje abu Čiurlioniai grįžo į Lietuvą.
1909 m. balandis-birželis
Čiurlioniai gyveno Druskininkuose. Iš ten važiuodavo į Vilnių ir dalyvavo rengiant Trečiąją lietuvių dailės parodą. M. K. Čiurlionis sukūrė jos plakatą ir katalogo viršelį. Pats dailininkas parodoje eksponavo daugiau kaip 30 darbų - „Žalčio", „Jūros" ir „Žvaigždžių" sonatas, „Karalių pasaką", triptiką „Fantazija" ir kt. Jo darbai eksponuoti ir Varšuvos Dailės mokyklos penkmečio parodoje.

Birželio mėnesį abu su Sofija tapė „Rūtos" draugijos salės scenos uždangą, kaip pianistas koncertuodavo draugijos koncertuose.
1909 m. liepa-spalis
Abu su Sofija gyveno Plungėje. Šios vasaros derlius - apie 20 paveikslų. Tai „Aukuras", „Angelėliai (Rojus)", „Lietuviškos kapinės", daugybė eskizų albumėliuose, vinjetės liaudies dainoms. Kartu su žmona rašė kritinių apybraižų knygą „Lietuvoje". M. K. Čiurlionis parengė jos viršelį ir keliolika inicialų (pastarieji nepanaudoti).
Lietuvių mokslo draugijos visuotiniame susirinkime M. K. Čiurlionis išrinktas šios draugijos Dainų bei jų gaidų rinkimo komisijos nariu.
1909 m. lapkritis-gruodis
Pasiėmęs paveikslus, nutapytus per ankstesnį laikotarpį, M. K. Čiurlionis vėl išvyko į Sankt Peterburgą. Čia gavo pasiūlymą vadovauti Sankt Peterburgo Lietuvių draugijos chorui. Kartu su K. Būga, A. Voldemaru, Č. Sasnausku, J. Tallat-Kelpša rengė lietuvišką muzikinės terminologijos žodynėlį „Mūsų muzikos terminologija".

Gruodžio pabaigoje įtemptas kūrybinis darbas ir nuolatiniai nepritekliai palaužė M. K. Čiurlionio sveikatą. Neuropatologas ir psichiatras V. Bechterevas konstatavo didelį pervargimą.
1910 m. sausis
Profesoriui patarus žmona su sergančiu vyru grįžo į Druskininkus.

M. K. Čiurlionio darbai eksponuoti Septintojoje rusų dailininkų sąjungos parodoje Maskvoje. Tai „Nojaus arka", „Angelėliai (Rojus)", „Baladė (Juodoji saulė)".
1910 m. vasario pabaiga-kovas
M. K. Čiurlionis buvo paguldytas į Pustelnike (netoli Varšuvos) esančią Raudonojo dvaro sanatoriją. Jo darbai eksponuoti Septintojoje rusų dailininkų sąjungos parodoje Sankt Peterburge. Devyni paveikslai - Ketvirtojoje lietuvių dailės parodoje Vilniuje.
1910 m. balandis-gegužė
Dvidešimt aštuoni menininko darbai eksponuoti Lietuvių dailės parodoje Rygoje, keletas - Rusų dailininkų sąjungos parodoje Kijeve.
1910 m. gegužės 30 d. (pagal naująjį kalendorių - birželio 12 d.)
Gimė duktė Danutė.
1910 m. vasara
Septyni darbai eksponuoti Rusų dailininkų parodoje Paryžiuje. Vilniuje išleista S. Čiurlionienės knyga „Lietuvoje".

Menininko sveikata gerėjo, jam buvo leista šiek tiek tapyti, groti.
1910 m. ruduo
Pavėluotai buvo gautas kvietimas dalyvauti „Naujojo dailininkų susivienijimo" parodoje Miunchene. M. K. Čiurlionis išrinktas naujai įsikūrusios Peterburgo „Meno pasaulio" („Mir iskusstva") draugijos nariu.

M. K. Čiurlionis išsiuntė atvirlaiškį žmonai, kuriame sveikino, tikėdamasis greitai pasimatyti.
1911 m. sausis-kovas
M. K. Čiurlionio paveikslai eksponuoti „Meno pasaulio" draugijos parodose Sankt Peterburge ir Maskvoje, keturi darbai - Dailės parodoje Minske. Penktojoje lietuvių dailės parodoje eksponuoti dvidešimt aštuoni dailininko darbai.

Sveikata vis gerėjo, bet kovo pabaigoje pasivaikščiojimo metu M. K. Čiurlionis peršalo ir susirgo plaučių uždegimu.
1911 m. kovo 28 d. (pagal naująjį kalendorių - balandžio 10 d.)
M. K. Čiurlionis mirė Raudonojo dvaro sanatorijoje Pustelnike. Palaidotas Vilniuje, Rasų kapinėse.
Nijolė Adomavičienė

# data[].attributes.attachment_link.description
Mikalojus Konstantinas Čiurlionis gimė Varėnoje, vargonininko Konstantino Čiurlionio ir Adelės Marijos Magdalenos Radmanaitės-Čiurlionienės šeimoje. Jis buvo vyriausias iš devynių Čiurlionių šeimos vaikų. 1876-1877 m. Šeima gyveno Ratnyčioje. 1878 m. Čiurlioniai persikėlė gyventi į Druskininkus. 1885 m. M. K. Čiurlionis baigė Druskininkų liaudies mokyklą. Tėvo pamokytas laisvai skambino pianinu ir vargonais.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Literatūra > XX amžiaus literatūra

, kurioje susiliejo tėvynės nostalgija ir romantinės muzikos (Richardo Štrauso, Hektoro Berliozo) melodinės struktūros. Studijuojant Leipcige įvyko lūžis Čiurlionio kaip kompozitoriaus pasaulėvokoje: susipažinęs su tuo metu populiarėjančia atonaliąja muzika, jis pasuko modernesnių išraiškos formų link: baigęs studijas, pradėjo kurti simfoninę poemą Jūra, aranžavo lietuvių liaudies dainas. Iš viso priskaičiuojama 350-400 muzikinių Čiurlionio kūrinių - daugiausiai skirtų fortepijonui, taip pat svarbūs simfoniniai opusai, vokaliniai kūriniai.
Mikalojus Konstantinas Čiurlionis (1875-1911) buvo profesionalus muzikas, labiausiai išgarsėjęs dailės darbais, siekęs kelių menų harmonijos. Novatoriška Čiurlionio kūryba suteikė stiprų impulsą simbolistams ir neoromantikams, jo autoritetu gindamas modernistinę estetiką rėmėsi Balys Sruoga. Literatūros istorijai svarbūs lenkiškai rašyti Čiurlionio laiškai, ypač skirti žmonai Sofijai Kymantaitei-Čiurlionienei (1886-1958) - rašytojai, neoromantinės krypties lietuvių literatūroje pradininkei. Juose greta emocionalių poetinių impresijų gausu dailininko ir kompozitoriaus kūrybos motyvų variacijų, komentarų, daug medžiagos to meto kultūros istorijai. Pasak Vytauto Landsbergio, šiuos laiškus galima laikyti grožiniais kūriniais: „vaizduotės polėkis [juose virsta] poetizuota pasaka, moters garbinimas - įkvėptu himnu ar ode [...]. Rašęs vienam artimam žmogui, M. K. Čiurlionis prabyla ir darosi artimas daugeliui".
Mikalojus Konstantinas buvo vyriausias iš devynių Druskininkų bažnyčios vargonininko vaikų. Būsimasis kompozitorius gimė 1875 m. rugsėjo 22 d. Varėnoje, 1889 m. atsidūrė Plungėje, kur muzikavo kultūros mecenato, kunigaikščio Mykolo Oginskio dvaro orkestre. Čia gimė pirmieji muzikiniai kūrinėliai. 1894-1899 m., kunigaikščio finansiškai remiamas, jaunasis muzikas studijavo Varšuvos, o 1901-1902 m. stažavosi Leipcigo konservatorijoje. Leipcige itin daug dėmesio skyrė žymiausių XIX a. kompozitorių studijoms. Tais metais galutinai susiformavo jo muzikinis skonis, prabudo kūrybinės galios: 1900-1901 m. Čiurlionis sukūrė simfoninę poemą Miške
Profesionaliai domėtis daile Čiurlionis pradėjo gana vėlai: nuo 1902 m. Varšuvoje mokėsi tapybos, bet buvo nusivylęs akademinio tapybos kurso programa. Būdamas artimas simbolizmui, jis liko savitas, buvo linkęs į vaizdines abstrakcijas, filosofinius apibendrinimus. Greta tradicinių tapybos žanrų Čiurlionis išrado naujų - jis siekė vaizdų kalba perteikti sonatos, preliudo, fugos kompozicines struktūras. Čiurlionis gerai išmanė savojo laiko filosofinį kontekstą, buvo susipažinęs su Frydricho Nyčės (Friedrich Nietzsche), Arturo Šopenhauero (Arthur Schopenhauer) idėjomis. Mirties, išnykimo, gyvenimo trapumo motyvai persmelkia visą Čiurlionio kūrybą.
Grįžęs į Vilnių, Čiurlionis su kartėliu rašė: „Santykiai su broliais lietuviais labai sunkūs. [...] Kiekvienas, nors ir kvailas, dedasi daug išmanąs, o į pažangius žmones, kurie tikrai ką nors galėtų padaryti, žiūrima su įtarimu ir nepalankiai". Tautiniam sąjūdžiui, suaktyvėjusiam po 1905 m. sukilimo, menininkas atidavė daug jėgų: 1907 m. rūpinosi pirmosios lietuvių dailės parodos Vilniaus Vileišių rūmuose rengimu, pateikė jai ir vėliau vykusioms parodoms nemažai paveikslų, prisidėjo prie Lietuvių dailės draugijos steigimo, 1908 m. vadovavo „Vilniaus kanklių" draugijos chorui.
Čiurlionio menas beveik nepriklauso nuo istorinio konteksto. Bibliniai, krikščioniški motyvai jo paveiksluose pinasi su panteistiniu pasaulėvaizdžiu. Esama kūrinių, kuriuose pasitelkiant tautodailės motyvus ar Vyčio simboliką menine kalba primenama tautinės savivokos reikšmė („Miestas. Preliudas"), gaivinama archajiškus tautos pasąmonės lygmenis siekianti mitologinė tradicija (paveikslai „Žemaičių kapinės", Žemaičių koplytstulpiai", „Perkūnas", „Aukuras").
1909 m. Čiurlionis išvyko į Peterburgą puoselėdamas ambicingus planus, tačiau greitai susidūrė su realybe. Kultūrinėje Rusijos sostinėje reikėjo ne tik būti pastebėtam, bet ir nuolat būti dėmesio centre. Lietuvoje kūrusio, o tuo metu Peterburge gyvenusio Mstislavo Dobužinskio draugiškų pastangų dėka talentingam lietuviui atsivėrė įtakingo dailininko Aleksandro Benua salono durys; pamažu garsėjančio kompozitoriaus kūryba skambėjo prestižinėse koncertų salėse. Vis dėlto Čiurlioniui sunkiai sekėsi tinkamai paskirstyti kūrybinę energiją skirtingoms kūrybos sritims - kolegos dailininkai priekaištavo, kad jis per daug laiko eikvojąs muzikai, kad tapyboje pernelyg tiesmukiškai mėginąs perkelti muzikinės kompozicijos principus. Dailininkas šiuo laikotarpiu sukūrė daug reikšmingiausių darbų, 1909 m. eksponuotų Trečiojoje lietuvių dailės parodoje - „Žalčio", „Jūros" ir „Žvaigždžių" sonatas, „Karalių pasaką", monumentalų šedevrą „Rex".
Paskutinieji intensyvios kūrybos metai tiesiog išsunkė menininką. 1909 m. pabaigoje Čiurlioniui vėl išvykus į Peterburgą, jį ištiko nervinis priepuolis, turėjęs katastrofiškų padarinių jautriai psichikai. Čiurlionis atsidūrė Pustelniko Raudonojo dvaro sanatorijoje Lenkijoje, kuri garsėjo pažangiu ir humanišku psichinių ligonių gydymu. Savijautai pradėjus taisytis, Čiurlionis vieno pasivaikščiojimo metu peršalo, susirgo plaučių uždegimu ir 1911 m. balandžio 10 d. mirė. Jis palaidotas Vilniaus Rasų kapinėse. Daugiausiai menininko atminimą saugančių ženklų tebėra Kaune, kur jo vardu pavadintame muziejuje sutelkta didžiausia kūrybinio palikimo dalis, ir Druskininkuose, kur dailininko memorialiniame muziejuje atkurta Čiurlionio vaikystės namų aplinka, stovi Vlado Vildžiūno 1975 m. pastatytas paminklas. Genialaus menininko paveikslai ir muzika įkvėpė poetus Salomėją Nėrį, Eduardą Mieželaitį, Juditą Vaičiūnaitę, Sigitą Gedą, Henriką Radauską, Alfonsą Nyka-Niliūną, Kazį Bradūną sukurti čiurlioniškos tematikos eilėraščius.

Manfredas Žvirgždas, Viktorija Šeina

# data[].attributes.attachment_link.description
Literatūra > XX amžiaus literatūra , kurioje susiliejo tėvynės nostalgija ir romantinės muzikos (Richardo Štrauso, Hektoro Berliozo) melodinės struktūros. Studijuojant Leipcige įvyko lūžis Čiurlionio kaip kompozitoriaus pasaulėvokoje: susipažinęs su tuo metu populiarėjančia atonaliąja muzika, jis pasuko modernesnių išraiškos formų link: baigęs studijas, pradėjo kurti simfoninę poemą Jūra, aranžavo lietuvių liaudies dainas.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mikalojus Konstantinas Čiurlionis (1875-1911) - patį ryškiausią pėdsaką Lietuvos kultūroje palikęs kompozitorius ir dailininkas yra unikalus kūrėjas Europos meno istorijoje.

Savo kūrybinių ieškojimų įvairiapusiškumu M. K. Čiurlionis gali būti prilyginamas renesanso meistrams. Per vos dešimt metų trukusį kūrybos kelią jis sukūrė apie keturis šimtus muzikos kūrinių, tarp jų dvi stambias simfonines poemas, uvertiūrą, kantatą chorui ir orkestrui, dvi sonatas ir kelis variacijų ciklus fortepijonui, styginių kvartetą, kūrinius chorui bei daugybę fortepijoninių opusų. Tuo pat metu, per vos šešerius metus trukusį tapytojo kelią, Čiurlionis nutapė daugiau nei tris šimtus paveikslų, sukūrė nemažai grafikos darbų, be to, paliko literatūros ir poezijos kūrinių, reiškėsi publicistikoje, eksperimentavo meninėje fotografijoje. Jo užrašų sąsiuviniai iš studijų Varšuvos muzikos institute laikų atskleidžia domėjimąsi geologija ir istorija, chemija ir geometrija, fizika ir astronomija, astrologija ir mitologija, senosiomis ir moderniomis kalbomis, klasikine ir naująja filosofija, rytų ir vakarų religijomis.

Menininkas gimė Varėnoje, vargonininko šeimoje. Jam sulaukus vos dvejų metų, šeima persikraustė į Druskininkus. Čia susiformavo jo meilė lietuviškai dainai ir Druskininkų gamtai, o taip pat labai anksti atsiskleidė jo muzikinis talentas. Čia būsimasis menininkas grįš kiekvieną vasarą, čia gims jo labiausiai įkvėpti muzikos ir tapybos kūriniai.

Vos trylikos sulaukęs, jaunasis Mikalojus Konstantinas siunčiamas mokytis į Plungę, į Kunigaikščio Mykolo Oginskio dvaro orkestro mokyklą, kur nuo šešiolikos jau griežia fleita rūmų orkestre, su koncertais aplanko Palangą ir Rietavą. Į Plungę ir Palangą jis vėliau grįš jau su savo sužadėtine, vėliau nuotaka rašytoja ir publiciste Sofija Kymantaite.

# data[].attributes.attachment_link.description
Mikalojus Konstantinas Čiurlionis (1875-1911) - patį ryškiausią pėdsaką Lietuvos kultūroje palikęs kompozitorius ir dailininkas yra unikalus kūrėjas Europos meno istorijoje. Savo kūrybinių ieškojimų įvairiapusiškumu M. K. Čiurlionis gali būti prilyginamas renesanso meistrams. Per vos dešimt metų trukusį kūrybos kelią jis sukūrė apie keturis šimtus muzikos kūrinių, tarp jų dvi stambias simfonines poemas, uvertiūrą, kantatą chorui ir orkestrui, dvi sonatas ir kelis variacijų ciklus fortepijonui, styginių kvartetą, kūrinius chorui bei daugybę fortepijoninių opusų.