# data[].attributes.headline
חג הפסח באומנות

# data[].attributes.body
חג הפסח באומנות

# data[].attributes.attachment_link.title
פסח באומנות.docx

# data[].attributes.attachment_link.title
מחרוזת שירי פסח - שירי פסח ברצף - שירי פסח לילדים

# data[].attributes.attachment_link.description
מחרוזת שירי פסח ברצף (40 דקות) עם כל שירי הפסח הגדולים והמפורסמים לילדים ולכל המשפחה ! שירים מההגדה, שירים לליל הסדר, שירים לכבוד חג הפסח ! באפשרותכם ...

# data[].attributes.attachment_link.title
ליל הסדר - מדוע חוגגים, איך מברכים ומה אומרים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בליל הסדר מתכנסים בדרך כלל במסגרת משפחתית, לקריאת הגדה של פסח, לקיום מצוות ו הלכות ליל הסדר ובהן סיפור יציאת מצרים, לשתיית ארבע כוסות, אכילת מצה, מרור חרוסת אפיקומן ועוד.

בקהילות ישראל נהגו להזמין לסדר בני משפחה קרובים כרחוקים, עניים ואף אנשים זרים, " כל דכפין ייתי ויכול, כל דצריך ייתי ויפסח", כדי שכל אדם יוכל לאכול את סעודת החג, שלא להשאיר שום אדם מחוץ לקהילה בודד לנפשו.

גולת הכותרת של חג הפסח, ליל הסדר, תופסת בספרות ה הלכה מקום חשוב. ולא בלבד מפני ההבדל שבין לילה זה לשאר ימות החג ביחס למצוותו העיקרית, בזמננו, מצוות אכילת מצה (חובה בלילה הראשון ורשות בשאר ימות החג), אלא אף מחמת כל אותן ההלכות של תורה ודברי סופרים המיוחדות לו בלבד ואין לשאר הימים כל חלק בהן. במקורות ה תלמוד רוכזו רובי הדינים בפרק ערבי פסחים ובפוסקים ובתשובות באו בין שאר הלכות פסח.

בתקופת ה ראשונים חוברו סימנים שונים להגדה של פסח, שהם כעין ראשי פרקים למהלך סעודת ליל הסדר. לשם דוגמה, ב אבודרהם מובאים שישה סימנים כאלה. הסימן השגור ביותר בתפוצות ישראל הוא הסימן ה מחורז "קדש ורחץ", שיש המייחסים אותו ל רש"י, ויש אומרים שנתחבר מאת אחד מ בעלי התוספות.

הסימן מורכב מחמישה עשר פריטים המונים את כל חלקיו של ליל הסדר. ואלו הם:

לשולחן ליל הסדר מאפיינים אחדים, שאינם נמצאים על שולחן האוכל בימים רגילים:

ההגדה פותחת ב קידוש היום לפסח ושותים את הכוס הראשונה מארבע הכוסות. כל המשתתפים בסדר אוחזים בידיהם את הכוס המלאה ביין, ועורך הסדר מברך שלוש ברכות: ברכת בורא פרי הגפן, ברכת קידוש היום ו ברכת שהחיינו. אם חל ליל הסדר במוצאי שבת, אומרים קידוש בסדר יקנה"ז הכולל גם הבדלה.

בסיום הקידוש מתיישבים המסובים (אם לא ישבו בשעת הקידוש) ושותים ב הסבה לצד שמאל. על פי ההלכה, יש לשתות לפחות רוב כוס שנפחה רביעית ה לוג (86 סמ"ק לפי הדעה הנפוצה). נוהגים להעדיף יין אדום, זכר לדם.[

המנהג הנפוץ הוא שנוטלים ידיים ולא מברכים ברכת "על נטילת ידיים", אך הנוהגים כשיטת ה רמב"ם נוהגים לברך.

נטילת הידיים היא בהתאם להלכה הקובעת כי אכילת מאכל טבול במשקה, שלא בתוך סעודה (כלומר לפני שנטלו ידיים לסעודה) דורשת נטילת ידיים. ניתן להתייחס להרטבת המאכל על ידי המשקה כפעולה להעברת טומאה. נטילת הידיים מבטלת את העברת הטומאה למאכל.

ה כרפס הוא ירק הנכלל ב קערת ליל הסדר, ומוטבל ונאכל בליל הסדר. "כרפס" הוא השם העברי ל סלרי. ברם, על פי דין התלמוד ניתן לאכול כל ירק שהוא ויש נוהגים לאכול במקומו תפוח אדמה מבושל, צנון או כל ירק אחר. עם זאת, היו שכתבו שיש לאכול דווקא כרפס - סלרי, על שם הנוטריקון של "פרך ס", לרמז על שישים ריבוא בני ישראל שיצאו משיעבוד הפרך של המצרים.

המנהג הנפוץ הוא לטבול את ה"כרפס" בחומץ או במי מלח, ומנהג נפוץ פחות הוא לטובלו ב חרוסת. מקור המנהג כנראה במתאבנים שהוגשו לפני הסעודה העיקרית.[

לוקחים חתיכה קטנה של ירק, פחות מ"כזית", מברכים את ברכת " בורא פרי האדמה" ואוכלים. בברכה מכוונים גם על אכילת המרור בהמשך.

בוצעים את המצה האמצעית מבין שלוש המצות לשניים. מחצית אחת מחביאים לשימוש כ אפיקומן שייאכל בסיום הארוחה, ואת המחצית השנייה מציגים למשתתפי הסדר בשלב זה. לפי מנהג יהודי תימן בוצעים את המצה רק לאחר מכן לפני סדר מוציא מצה.

לאחר מכן מוזגים את כוס היין השנייה - מהלך שאמור להפתיע את המשתתפים בסעודת החג ולעורר שאלות, שכן לאחר כוס הקידוש ולפני הארוחה, אין נוהגים לשתות עוד. זהו הפתיח למצוות המגיד, שעיקרה הוא קושיות הצעירים ומתן תשובות עליהן.

המגיד, החלק בליל הסדר בו מספרים (מגידים) את סיפור יציאת מצרים, הוא ליבו של הערב, והטקסטים הנאמרים בו מהווים את יסודותיה של ההגדה. עיקרו של סדר הפסח הוא סיפורו של סיפור יציאת מצרים כאירוע מכונן של האומה הישראלית - וכן כסמל ליציאתם של היהודים לגולה ולשעבוד עתידי, ואחר כך לחירותה העתידית של האומה ובניין מחודש של בית המקדש.

בסיום המגיד אומרים את תחילת ה הלל - מזמורים - ספר תהלים, פרק קי"ג פרק קי"ד (בצאת ישראל), ומסיימים בברכת "אשר גאלנו". יש ראשונים שסוברים שצריכים לברך על הלל, אבל להלכה לא מברכים.

לאחר אמירת ההלל ובסיום המגיד נאמרת ברכת "אשר גאלנו". לדעת התנא רבי טרפון כוללת הברכה הודאה על נס גאולת מצרים ואילו התנא רבי עקיבא מוסיף עליה גם תפילה לגאולה ולאכילת קרבן הפסח בבית המקדש, וכשיטתו נפסק להלכה.

נוסח הברכה משתנה בין ההגדות השונות ובמהלך הדורות ערכו בו הפוסקים הגהות שונות. אחת מן ההגהות הנפוצות נסובה על המילים "ונאכל שם מן הזבחים ומן הפסחים". בעלי ה תוספות וראשונים נוספים מציינים כי יש לגרוס קודם זבחים ולאחר מכן פסחים, שכן זבח הוא קרבן חגיגה שאף הוא היה נאכל בליל הסדר בזמן בית המקדש, וכיוון שקרבן החגיגה נאכל לפני קרבן הפסח יש להזכירו קודם. ברם בהגדות השונות היו גם שגרסו "מן הפסחים ומן הזבחים" (למשל רס"ג) והיו שנימקו גרסה זו בשל העובדה שכאשר חל פסח במוצאי שבת לא היו מביאים קרבן חגיגה, ולכן כיוון שהפסח נאכל תמיד - יש להקדימו. בשו"ת מהר"י וייל פוסק לפי שיטה זו שרק כאשר פסח חל במוצאי שבת יש להפוך את הסדר ולומר "מן הפסחים ומן הזבחים" וביתר השנים יש לומר "מן הזבחים ומן הפסחים", אך שיטה זו נתקבלה רק בחלק מן ההגדות והיו שהשיגו עליה.

לאחר סיום סיפור יציאת מצרים שותים את כוס היין השנייה.

במנהג הספרדים אין מברכים "ברוך... בורא פרי הגפן" על כוס זו (וכן על כוס רביעית להלן), ובמנהג האשכנזים, התימנים והאיטלקים מברכים על כל כוס וכוס "ברוך... בורא פרי הגפן".

לפני הברכה על המצה נוטלים ידיים ומברכים "על נטילת ידיים".

מוציאים שלוש מצות: העליונה והתחתונה שלימות, והאמצעית פרוסה, ומברכים עליהם שתי ברכות. ברכה ראשונה: "בָּרוּךְ אַתָּה יְיָ אֱלֹהֵינוּ מֶלֶךְ הָעוֹלָם הַמּוֹצִיא לֶחֶם מִן הָאָרֶץ", וברכה שנייה על המצווה של אכילת מצה: "בָּרוּךְ אַתָּה יְיָ אֱלֹהֵינוּ מֶלֶךְ הָעוֹלָם, אֲשֶׁר קִדְּשָנוּ בְּמִצְוֹתָיו וְצִוָּנוּ עַל אֲכִילַת מַצָּה". אוחזים את שתי המצות ובוצעים משתיהן, ואוכלים כמחצית מהמצה האמצעית בהסיבה על צד שמאל.

המרור - ירקות מרים (לרוב חסה) - נאכל לזכר השיעבוד. מטבילים את המרור ב חרוסת, מברכים: "בָּרוּךְ אַתָּה יְיָ אֱלֹהֵינוּ מֶלֶךְ הָעוֹלָם, אֲשֶׁר קִדְּשָנוּ בְּמִצְוֹתָיו וְצִוָּנוּ עַל אֲכִילַת מָרוֹר" ואוכלים ממנו כזית בלא הסבה.

בטרם החורבן, בהיות הבית בנוי, נהגו לאכול את הסעודה אך ורק "בני החבורה" אשר "נמנו" על הקורבן קודם לשחיטתו. ואת הסעודה היו עורכים במקום סגור. כלומר, את העניים היה צריך להזמין שעות רבות קודם סעודת החג וממילא נוסח ההזמנה היה שונה, אישי ולא אחיד.

עורכים את השולחן לאכילת ארוחת החג. יש נוהגים לפתוח את הארוחה באכילת ביצה טבולה במי מלח.

בעדות השונות נהגו לאכול מאכלים מיוחדים לליל הסדר. בעדות אשכנז נהוג לאכול מרק עוף עם כופתאות העשויות מקמח מצה או מקמח תפוחי אדמה ( קניידלאך) ודג ממולא ( געפילטע פיש, העשוי מ קמח מצה או תפוחי אדמה).

בסיום הסעודה, אוכלים מצה, זכר לקורבן הפסח שהיה נאכל בסוף הסעודה, ולאחריו אסור היה לאכול דבר. כך גם לאחר אכילת מצה זו, אין לאכול דבר. המצה הנאכלת היא המחצית השנייה של המצה האמצעית אשר נחצתה ב יחץ, ואוכלים בהסבה.

לאחר אכילת האפיקומן מברכים את ברכת המזון.

בתום הסעודה, מוזגים את כוס היין השלישית ומברכים את ברכת המזון ובה מודים על המזון ועל הארץ המובטחת, על חג הפסח, ועל ירושלים, ועל הטובות הכלליות אשר גמלנו.

בסיום הברכה שותים כוס יין שלישית.

כוס של אליהו

ה"וַיֹּאמֶר קַנֹּא קִנֵּאתִי לַיהוָה אֱלֹהֵי צְבָאוֹת כִּי אשכנזים נוהגים למזוג כוס יין מיוחדת (" כוס של אליהו") ופותחים את דלת הבית להראות שמצפים לבואו של אליהו הנביא שיבוא ובשר על ביאת המשיח. כאשר הדלת פתוחה אומרים פסוקים מ תהלים המתחילים במילים "שפוך חמתך אל הגוים אשר לא ידעוך", תפילה ל נקמה בשונאי ישראל. מקור המנהג בעלילות הדם שהיו נהוגות באירופה בתקופת חג הפסח. במקור ככל הנראה הייתה רק פתיחת דלת כדי לוודא שלא הושלכה שם גופת נוצרי. מאוחר יותר הגיעו המסורות על אליהו הנביא. ההנחה הייתה שאליהו הנביא (הקשור בתנ"ך לנקמה והרג רבים) יגן על יהודי הבית מפני בני המקום ה אנטישמיים.[ בנוסף, אליהו הנביא מגיע לעוד אירועים ובראשם בריתות מילה כדי להיווכח שעם ישראל עדיין מקיימים את הברית עם אלוהיו בניגוד למה שהאשים אותם: עָזְבוּ בְרִיתְךָ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל" ( ספר מלכים א' פרק י"ט פסוק י')

המסובים ממשיכים מהמקום בו הפסיקו לפני הסעודה. מוזגים את הכוס הרביעית ומסיימים את קריאת מזמורי תהילים.

ההלל עשוי מזמורי תהילים המודים לאל על הישועה של עם ישראל.

ברכת השיר לאחר שגומרים ההלל נועדה לחתום את המזמורים שנאמרים בתפילה. במשך הדורות נתווספו על ברכת השיר תוספות רבות. בנוסח הרחב שלה הוכנסה ברכת השיר למחזורי קהילות רבות, ובכלל זאת להגדה של פסח.

ה משנה ב מסכת פסחים מציינת כי "כוס רביעי גומר עליו את ההלל ואומר עליו ברכת השיר".

לאחר ההלל וברכת השיר שותים את הכוס הרביעית. בקצת קהילות אשכנז, נוהגים כמנהג ה מהר"ם מרוטנברג לשתות את הכוס הרביעית רק אחרי הפיוט "כי לא נאה" שבנרצה.

סיום הסדר בשירה ובפיוטים, ותקווה לעשות את הסדר ב ירושלים בשנה הבאה, יחד עם ההכרזה " לשנה הבאה בירושלים". בקצת קהילות אשכנז המערבי, נוהגים לשיר את הפיוטים שבנרצה גם ב יידיש.

חובת הֲסִבָּה היא תקנה מרכזית שתקנו חכמים בהלכות ליל הסדר. ההסבה היא ישיבה בתנוחה של השתרעות על הצד השמאלי בשעת האכילה והשתייה, והיא באה להמחיש את היציאה לחירות משעבוד מצרים. זאת בהתאם לעיקרון ש"חייב אדם לראות את עצמו כאילו הוא יצא ממצרים". דרך זו הייתה דרך הישיבה המקובלת בסעודות חשובות בהן נכללו אנשים מכובדים, ולכן ההסבה מסמלת את היות המסב בן חורין (בניגוד לעבדים, שלא היו נוהגים להסב). כמו כן, מדגישה המשנה ב מסכת פסחים ש"אפילו עני בישראל לא יאכל עד שיסב" - כדי לבטא את חירותו, אף על פי שבדרך כלל אינו רגיל להסב.

מרכזיותה של ההסיבה בליל הסדר באה לידי ביטוי בכך שהמשתתפים בליל הסדר קרויים לעיתים "מסובים", כפי שנאמר בהגדה עצמה: "מעשה ברבי אליעזר ורבי יהושע ורבי אלעזר בן עזריה ורבי עקיבא ורבי טרפון - שהיו מסובין בבני ברק". יש להסב בזמן אכילת המצה, ה"כורך" ושתיית ארבע הכוסות, אך לא בשעת אכילת המרור, כיוון שמנהג אכילתו מייצג את השעבוד. הידור מצווה הוא להסב בכל שעת אכילת הסעודה. בשעת אמירת ההגדה - אין להסב, אלא יש לשבת בכובד ראש.

אדם היושב בנוכחות אדם שמוראו מוטל עליו - אינו מיסב, משום שההסיבה מבטאת מידת מה של קלות ראש, ולכן תלמיד היושב בנוכחות רבו - אינו מיסב, אולם בן היושב אצל אביו - צריך להסב. בתלמוד נאמר ש"אשה אינה צריכה הסיבה", אולם "אשה חשובה" - צריכה להסב. בטעם הדבר נאמרו שני טעמים: האחד - האשה כפופה לבעלה, ולכן היא אינה מסבה, בעוד שאשה חשובה שאינה כפופה לבעלה - מסבה; השני - אין דרך נשים להסב, ולכן הסבה שלהן אינה מבטאת חירות. כמה מפוסקי אשכנז בתקופת הראשונים קבעו כי "כל הנשים שלנו מיקרו (=נקראות) חשובות", אולם להלכה נפסק בכל זאת שנשים אינן חייבות להסב, בנימוק שהנשים מסתמכות על הדעה שאין חובה כלל להסב בזמן הזה (ראו לעיל).

הכמות המינימלית של המצה הנדרשת לקיום המצווה היא כזית (גודל של זית בינוני; כיום מקובלים שיעורים גדולים יותר - כ-17 סמ"ק, כ-28 סמ"ק, ויש המחמירים עד כדי 50 סמ"ק).

בליל הסדר אוכלים כמה פעמים שיעור כזית מצה:

1. לברכת המוציא.

2. למצת המצווה (כזית אחד מהמצה השלמה לברכת המוציא, והכזית השני מהמצה החצויה למצת מצווה).

3. למצוות ה"כורך" (שבה אוכלים מצה כרוכה במרור, זכר למנהגו של הלל הזקן בזמן שבית המקדש היה קיים).

4. ב"צָפוּן", הוא האפיקומן שאוכלים בסוף הסעודה, זכר לקורבן הפסח (ויש המחמירים - שני כזיתים).

יש לאכול כזית מצה תוך זמן הנקרא " כדי אכילת פרס" (הזמן הדרוש לאכילת חצי כיכר של תקופת התלמוד). אורך הזמן המשוער נתון במחלוקת בין הפוסקים, והוא נע בין 2 דקות ל-9 דקות.

לילה זה מסמל את יציאת בני ישראל מעבדות לחירות, ואת זכירתם את יציאת מצרים ותודתם ומחויבותם לה' על כך; יציאת מצרים מהווה את הבסיס לשמירת המצוות, ועל כן מקפידה על כך התורה. בימינו, עם חילון מושגים דתיים רבים, קיבל ליל הסדר גם היבטים הומניסטיים, והוא נחוג על ידי רבים כמסמל את חירות האדם. ב קיבוצים רבים נוסחו בעבר הגדות אלטרנטיביות, שהדגישו את האידיאלים ה ציוניים וה קומוניסטיים.

ההגדה מתחילה בקריאת שלבי הסדר:

קַדֵּשׁ וּרְחַץ / כַּרְפַּס יַחַץ / מגִּיד רַחצה / מוֹצִיא מַצָּה
מָרוֹר כּוֹרֵךְ / שֻׁלְחָן עוֹרֵךְ / צָפוּן בָּרֵךְ / הַלֵּל נִרְצָה

או לפי מנהג יהודי תימן:

קַדֵּשׁ וּנְטוֹל / כַּרְפַּס טְבוֹל / מַגִּיד רָחְצָה / מוֹצִיא מַצָּה
מָרוֹר כּוֹרֵךְ / שֻׁלְחָן עוֹרֵךְ / צָפוּן בְּרָכָה / הַלֵּל כַּהֲלָכָה

בהגדה של פסח מסופר בקצרה, בסגנון של תשובה לשאלה, סיפור תולדותיו של עם ישראל, וכל סיפורי ה נפלאות בצאתם ממצרים, בעיקר על פי פרשנות חז"ל. בנוסף לסיפור יציאת מצרים, עוסקת ההגדה גם בסיפורם של המספרים ביציאת מצרים - סיפורם של ה תנאים "שהיו מסובין בבני ברק והיו מספרים ביציאת מצרים כל אותו הלילה, עד שבאו תלמידיהם ואמרו להם: רבותינו, הגיע זמן קריאת שמע של שחרית".

משה רבנו, גיבור בולט של סיפור יציאת מצרים ב ספר שמות, אינו מופיע בהגדה (למעט פעם אחת בעקיפין, לעיתים הוא מופיע באיורים לה). בהגדה הגיבור היחיד הוא אלוהים, שהוציא את עם ישראל ממצרים, "לא על ידי מלאך ולא על ידי שרף ולא על ידי שליח".

מסביב לעולם עורכות תנועות שונות לילות סדר לישראלים השוהים בארץ ובחו"ל. המרכזית היא תנועת חב"ד, אשר מארגנת לילות סדר במקומות רבים על פני תבל. מספר המשתתפים בסדרים הללו מגיע לאלפים רבים, כאשר ההמוניים ביותר מתקיימים ב מזרח הרחוק - כגון ב קטמנדו שב נפאל, בניהולו של הרב חזקי ליפשיץ, וב בנגקוק שב תאילנד בניהולו של הרב נחמיה וילהלם.

כמו כן, ב בתי מלון רבים בישראל ובעולם נערכים סדרי ליל סדר. אחד מסדרים אלו, שנערך במלון פארק ב נתניה בשנת 2002 נקטע ב פיגוע התאבדות בו נרצחו 30 אורחים. הפיגוע הרצחני, שנודע גם כ פיגוע במלון פארק ו"טבח ליל הסדר", הביא לפתיחת מבצע חומת מגן.

ליל הסדר הוא אירוע המתקשר בעיקר לחוויה משפחתית, אם מדובר במשפחה הגרעינית או במשפחה המורחבת. חג הפסח, כמו גם חגים אחרים שאנו מציינים במהלך השנה הוא הזדמנות ליצירת אינטימיות, הזדמנות לפגישות משפחתיות שלא נערכו זמן רב ומאפשר לנו בילוי עם המשפחה שכנראה, מסיבות של מרחק ועבודה - לא מתאפשר על בסיס שבועי. עם זאת, ישנם קיבוצים הבוחרים לחגוג את ליל הסדר בצורה קהילתית עם כל חברי הקיבוץ ומשפחותיהם ולוותר על ה אינטימיות והפן האישי שמשפחות נותנות לערב זה. ליל סדר קיבוצי מתנהל בעיקר בקיבוצים שלא עברו הפרטה ושעדיין מנהלים אורח חיים משותף. אלו יהיו קיבוצים חזקים מבחינה כלכלית וחברתית שיכולים להרשות לעצמם להקים אירוע שכזה מבחינת כמות האורחים וההשקעה בחלק האמנותי.

בדרך כלל, בליל סדר משפחתי מצומצם, אב הבית, או הסבא, אחראים על קריאת ההגדה וסדר הטקס, זאת מתוך מתן כבוד. בליל הסדר שמתקיים בקיבוץ, קבוצת אנשים שהוגדרה מראש אחראית על הטקס וקריאת ההגדה. הם מקריאים ומברכים וכאשר מגיעים לקטע שירה - כל הקהל, האורחים, מצטרפים ושרים ביחד. ברוב המקרים, כל קיבוץ שעורך את ליל הסדר בצורה כלל קהילתית, יוצר לעצמו הגדה ששייכת רק לאותו קיבוץ. אמנם אי אפשר לשנות את הגדת הפסח אבל הסדר משתנה, ולחני השירים מקבלים פן אישי לכל קיבוץ. החלק האמנותי של הערב מונהג על ידי ראש ועדת חגים של הקיבוץ, ומי שאחראי על השירים היא המקהלה הקיבוצית. המקהלה נמצאת על הבמה לאורך כל הערב, מלווה את קריאת הברכות בשירים ונעימות ונותנת את הקצב לאורחים היישובים בכיסאות, כך נוצרת הרמוניה במהלך הסדר, שמשרה אווירה נעימה ומגבשת.

הסדר הקיבוצי נערך בקיבוצים שונים ברחבי הארץ, ביניהם קיבוץ יגור, נען, אל-רום, גבעת ברנר, משמר העמק, בארי ו גן שמואל. אירועים אלה מגיעים לכמות אורחים של כ-1000 איש. ברוב המקרים, נערך ליל הסדר הקיבוצי ב חדר האוכל מפני שזה המקום היחידי בקיבוץ שיכול לאכלס כמות כזו גדולה של אורחים.

יוסף תבורי, פסח דורות - פרקים בתולדות ליל הסדר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1996.

דוד הנשקה, מה נשתנה? ליל הפסח בתלמודם של חכמים, הוצאת מאגנס, ירושלים תשע"ו

חזקי שהם, נעשה לנו חג: חגים ותרבות אזרחית בישראל, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2014, עמ' 27-79.

חובת הסיבה בליל הסדר - באתר ויקיסוגיה.

הלכות ליל הסדר מתוך פניני הלכה מאת הרב אליעזר מלמד

ליל הסדר על פי קבלה וחסידות מתוך הבלוג של דוד גבירצמן

מבחר מאמרים בנושא חג הפסח

הרב אליהו רחמים זייני, "מן הקודש בכח לקודש בפועל"(הקישור אינו פעיל), מאמר על הסימנים של ליל הסדר, מתוך אתר ישיבת אור וישועה.

דוגמה לליל סדר חילוני שנערך על ידי צעירים בשכונת שפירא בתל אביב(הקישור אינו פעיל)

ליל הסדר ומנהגיו Archived 2020-06-07 at the Wayback Machine, באתר חב"ד

ליל הסדר, באנציקלופדיית המקרא של "גשר"

רותי קינן, שבעה חטאים מתוקים - וכשרים לפסח, באתר ynet, 20 במרץ 2007

אתר על הסדר ומנהגיו (באנגלית)

אתר של חב"ד לחיפוש סדר בכל מקום בעולם (באנגלית)

כל הלכות ומנהגי ליל הסדר מאת הרב אליעזר מלמד

סדר פסח לדוגמה, שעור מפי הרב אורי שרקי, מתוך אתר מכון מאיר

חוה נובק, ובחודש האביב בארבע-עשר בו..., דבר, סקירת סדרי פסח הקיבוציים, מאמר מ-1961, 31 במרץ 1961

לקט פיוטים ושירים לליל הסדר באתר המוזיקה של הספרייה הלאומית

מבחר הגדות לפסח והגדות בלתי מסורתיות מאוספי הספרייה הלאומית

הרב חגי לונדין, שיעור הכנה לליל הסדר, אתר "ערוץ מאיר"

מהות ליל הסדר לדורות, אתר הידברות

ליל הסדר, סרטון באתר יוטיוב ערוץ יהדותון

הגדת פסח הכּלֹ בַּסֶדֶר, אוצר פעילויות לליל הסדר, מאת הרב מיץ' חפץ וד"ר מייקל טובין, באתר נאמני תורה ועבודה.

הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.

# data[].attributes.attachment_link.description
בליל הסדר מתכנסים בדרך כלל במסגרת משפחתית, לקריאת הגדה של פסח, לקיום מצוות ו הלכות ליל הסדר ובהן סיפור יציאת מצרים, לשתיית ארבע כוסות, אכילת מצה, מרור חרוסת אפיקומן ועוד. בקהילות ישראל נהגו להזמין לסדר בני משפחה קרובים כרחוקים, עניים ואף אנשים זרים, " כל דכפין ייתי ויכול, כל דצריך ייתי ויפסח", כדי שכל אדם יוכל לאכול את סעודת החג, שלא להשאיר שום אדם מחוץ לקהילה בודד לנפשו.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מנהג אחד של הנחת קערת הסדר עם כיוון השעון מהשעה שתים עשרה: כרפס, מרורים, חזרת, זרוע, חרוסת, ביצה.

קערת הסדר במרכז שולחן הפסח.

קערת ליל הסדר (גם קערת הסדר או ) היא צלחת מסורתית שאותה נוהגים להניח על השולחן ב ליל הסדר. לרוב, בצלחת מונחים באופן סמלי שישה מאכלים המייצגים רעיונות הקשורים ל סדר פסח ול יציאת מצרים. כל אחד מששת המאכלים נאכל או מוצג בחלק אחר מה הגדה של פסח, כדי לעזור להמחיש את סיפור ההגדה (יחד עם שלוש המצות, המצויות אף הן במרכז שולחן הסדר).

קבוצת המאכלים שמובאת לשולחן בליל הסדר מופיעה כבר ב משנה וב תלמוד אולם ה"קערה" כחפץ בפני עצמו המשמש בסיס למאכלים מוזכרת רק ב ראשונים וב שולחן ערוך.

מטבע הדברים, בעדות ובמסורות השונות קיימות גרסאות שונות למאכלים המונחים בקערה, לאופן הכנתם ולפירוש של משמעותם הסמלית, אך הרעיון העומד מאחורי כל המסורות זהה. בדרך כלל קערת ליל הסדר מעוטרת בדוגמאות שונות, והיא מונחת במרכז השולחן כדי שכל המשתתפים יראו אותה היטב.

המשנה בפרק העשירי של מסכת פסחים מתארת את ליל הסדר:

הֵבִיאוּ לְפָנָיו - מְטַבֵּל בַּחֲזֶרֶת עַד שֶׁמַּגִּיעַ לְפַרְפֶּרֶת הַפַּת. הֵבִיאוּ לְפָנָיו מַצָּה וַחֲזֶרֶת וַחֲרֹסֶת וּשְׁנֵי תַּבְשִׁילִין, אַף עַל פִּי שֶׁאֵין חֲרֹסֶת מִצְוָה. רַבִּי אֱלִיעֶזֶר בְּרַבִּי צָדוֹק אוֹמֵר: מִצְוָה. וּבַמִּקְדָּשׁ הָיוּ מְבִיאִים לְפָנָיו גּוּפוֹ שֶׁל פָּסַח.

קערת ליל הסדר לשיטת האר"י

המשנה מתארת שלפני בעל הבית (כיום - עורך הסדר) מביאים, עוד קודם הסעודה, מאכלים שונים: מצה, חזרת ( מרור) חרוסת ( מטבל למרור) ושני מאכלים מבושלים. על פי הפרשנות המקובלת, המילים "הביאו לפניו" שבתחילת המשנה מרמזות לירקות חיים הנאכלים ל כרפס. לאורך ההיסטוריה התקבל המנהג לא להניח את המאכלים האלו סתם על שולחן האוכל, אלא לסדר אותם בכלי מיוחד, "קערת הסדר". סידור המאכלים בתוך הקערה השתנה לאורך השנים, ומושפע בין היתר ממשמעויות מחשבתיות ורוחניות שניתנו למאכלים שבקערה. בחלק משיטות הסידור נוספו לקערה, מטעמים מעשיים, גם מי מלח על מנת לטבול בהם את הכרפס.

בזמן בית המקדש ואכילת קורבן הפסח, הייתה אכילת מרור עם בשר הקורבן מצווה מדאורייתא כפי הנאמר בפסוק "על מצות ו מרורים יאכלוהו". בזמן שאין קורבן פסח, אכילת מרור היא מצווה מדרבנן. המרור נאכל זכר למרירות וקושי שיעבוד מצרים. המרור הוא לרוב חסה מרה או עלים מרים אחרים.

מכיוון שהחיוב הוא אכילת "מרורים" בלשון רבים הקפידו לאכול מרור פעמיים: האחד נקרא בפשטות "מרור" והשני נקרא "חזרת". בקהילות אשכנז נוהגים לאכול כחזרת את חזרת הגינה אך ניתן לצאת ידי חובה באכילת ירקות מרים אחרים. נוהגים לטחון את שורש החזרת ולרוב מערבבים אותו עם סלק.

ה כרפס הוא ירק בעל טעם מתוק או נייטרלי הנאכל בתחילת הסדר. מנהג זה של אכילת ירק נועד לשנות מסדר הדברים המקובל - פתיחת הארוחה בברכת "המוציא לחם מן הארץ" ואכילת לחם - כדי להתמיה את הילדים ולעודד אותם לשאול שאלות. מיד לאחר ברכת "בורא פרי האדמה" ואכילת הכרפס, שואלים הילדים " מה נשתנה" ומתחיל סיפור יציאת מצרים. מנהג זה של אכילת ירק דומה לסעודות האצולה הרומית בהן הוגש לפני הסעודה מתאבן אשר היה בדרך כלל ירק. לרוב מדובר בירק כגון סלרי או תפוח אדמה מבושל שברכתו " בורא פרי האדמה". הירק נטבל לרוב במי מלח (כמו הביצה) המסמלים את ה דמעות של בני ישראל בהיותם במצרים.

ה חרוסת היא מטבל דמוי טיט שבו טובלים את המרור. החרוסת מסמלת את עבודת הפרך של בני ישראל במצרים בעת בניית "ערי המסכנות". מרכיבי החרוסת משתנים מאוד מעדה לעדה. במטבח האשכנזי היא מורכבת בדרך כלל מ תפוחים, אגוזים, יין אדום ותבלינים שונים, ובמטבח היהודי הספרדי היא נעשית בדרך כלל גם מ תמרים ולרוב היא מתוקה יותר. במטבח יהודי עיראק היא מורכבת מ סילאן, תמרים ואגוזים.

קערות לליל הסדר במוזיאון היהודי שליד בית הכנסת הגדול של בודפשט. באמצע מופיעה קערת סדר רב-קומתית ייחודית.

בשר המסמל את קורבן הפסח שהוקרב ב בית המקדש ב ירושלים, לרוב צלי של זרוע כבש או בקר או כנף בשר עוף. הזרוע, המזכירה את הקורבן משמשת תזכורת בלבד, ואינה נאכלת. הזרוע מסמלת גם את "הזרוע הנטויה" המוזכרת בסיפור יציאת מצרים. במקרים אחרים הזרוע היא גרגרת של עוף עם מעט בשר עליה, צלויה באש. היא זכר ל'קרבן-פסח' שהיו מקריבים בזמן בית המקדש.

ה ביצה מסמלת את קורבן חגיגה ( חגיגת ארבעה עשר) שהוקרב בבית המקדש ישנם הטוענים ש"נהגו בביצה מפני שהיא קלה לבשל ומצויה לכל". כמו כן הביצה מסמלת אבלות, גם את חורבן בית המקדש הראשון ו השני. יש המוצאים רמז בכך שלפי סדר הלוח העברי הקבוע, תשעה באב יחול תמיד באותו יום ב שבוע בו חל ליל הסדר.

האר"י יוצר הקבלה בין רכיבי הקערה לעשר ה ספירות. שלוש המצות מקבילות לספירות העליונות, הנקראות "ספירות דמוחין" (ובהגותו של האר"י גם "פרצוף אבא"): חוכמה, בינה ודעת. יתר הרכיבים מקבילים לספירות המכונות "ספירות הלב": חסד עד יסוד. לבסוף, הקערה עצמה מקבילה לספירה התחתונה: ספירת מלכות.

לדעת האר"י, יש לסדר את הקערה בפועל על פי מבנה הספירות:

תיקח ה ג' מצות מצה שמורה, ותניח הכהן למעלה, והלוי למטה ממנו, והישראל למטה ממנו, והם ג' בחינת חכמה, בינה ודעת (ס"א ג' מוחין) דאבא עלאה. אחר כך תיקח מרור וכרפס וזרוע וביצה, ותניח על הג' מצות.
וה זרוע הרומז ל חסד מצד ימין שלך,
וה ביצה בצד שמאל שלך,
ו מרור הרומז ל תפארת מבריח מן הקצה אל הקצה, באמצע בין הזרוע והביצה. ס"א, כי תפארת מכריע בין חסד וגבורה.
וה חרוסת בצד ימין, תחת הזרוע בקו ימין, והוא נגד נצח.
וה כרפס הרומז ל הוד, תניח תחת הביצה מצד שמאל בקו שמאל.
ו חזרת תניח למטה מן המרור בקו אמצעי, לעשות בו אחר כך כורך, והוא נגד יסוד.
וה קערה בעצמו הכוללת כולם, נגד מלכות.

בחלק מהקהילות ה רפורמיות נהוג להוסיף לשולחן הסדר גם תפוז. התפוז מסמל את השוויון בין המינים ובין בני האדם ומקדש את ערך השוויון. מקור המנהג כפי שמופיע במספר מקורות הוא סיפור המיוחס לפרופ' סוזנה השל, בתו של הרב אברהם יהושע השל, לפיו פנתה אישה לרב ידוע ובקשה שיאפשר לנשים לעלות לתורה בבית הכנסת. הרב השיב לה שאישה שייכת לבימת בית הכנסת כפי שתפוז שייך לקערת הסדר. לפי גרסה אחרת, התפוז מסמל את ההומוסקסואלים והלסביות שבין היהודים, ואחרים הנדחקים לשוליים. בהתאם לגרסה זו, המנהג כולל אכילת פלח תפוז, ויריקת הגרעינים באופן המסמל התנגדות ל הומופוביה. מנהג נוסף הוא מזיגת מים ב"כוס מרים" לזכר מרים הנביאה, כחלק מהרצון לתת מקום בסדר הפסח לנשים של סיפור יציאת מצרים.

הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.

# data[].attributes.attachment_link.title
קערת ליל הסדר - ויקיפדיה

# data[].attributes.attachment_link.description
קערת ליל הסדר (גם קערת הסדר או ) היא צלחת מסורתית שאותה נוהגים להניח על השולחן ב ליל הסדר. לרוב, בצלחת מונחים באופן סמלי שישה מאכלים המייצגים רעיונות הקשורים ל סדר פסח ול יציאת מצרים. כל אחד מששת המאכלים נאכל או מוצג בחלק אחר מה הגדה של פסח, כדי לעזור להמחיש את סיפור ההגדה (יחד עם שלוש המצות, המצויות אף הן במרכז שולחן הסדר).

# data[].attributes.headline
שיר לליל הסדר

# data[].attributes.subject
שיר לליל הסדר

# data[].attributes.attachment_link.title
פסח שירי ליל הסדר הכי יפים

# data[].attributes.attachment_link.description
Uploaded by Yaron shmeltzer on 2017-04-22.

# data[].attributes.headline
ברכות לקערת הפסח

# data[].attributes.subject
ברכות לקערת הפסח

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
משמעות של קערת הסדר

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
משמעות חג פסח

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
המרכז לקבלה ישראל

# data[].attributes.attachment_link.title
מה המשמעות של קערת הסדר ואיך למשוך בליל הסדר ברכות לכל השנה?

# data[].attributes.attachment_link.description
וידאו עם אבנר מדר - חג פסח

# data[].attributes.headline
מתכון לחרוסת

# data[].attributes.subject
מתכון לחרוסת

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קהילת יהודי עדן

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בית מורשת יהודי עדן

# data[].attributes.attachment_link.title
מתכון לחרוסת - דוּכַּה ,לחג הפסח

# data[].attributes.attachment_link.description
יצירה פשוטה וקלה לחג הפסח. מתאימה גם לגני ילדים.

# data[].attributes.attachment_link.title
ליל הסדר - מדוע חוגגים, איך מברכים ומה אומרים

# data[].attributes.attachment_link.title
קערת הפסח - בריינפופ ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
מה מניחים בקערת הפסח ואיך כל זה קשור ליציאת מצרים. תום ומובי מספרים הקערה של ליל הסדר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מנהג אחד של הנחת קערת הסדר עם כיוון השעון מהשעה שתים עשרה: כרפס, מרורים, חזרת, זרוע, חרוסת, ביצה.

קערת הסדר במרכז שולחן הפסח.

קערת ליל הסדר (גם קערת הסדר או ) היא צלחת מסורתית שאותה נוהגים להניח על השולחן ב ליל הסדר. לרוב, בצלחת מונחים באופן סמלי שישה מאכלים המייצגים רעיונות הקשורים ל סדר פסח ול יציאת מצרים. כל אחד מששת המאכלים נאכל או מוצג בחלק אחר מה הגדה של פסח, כדי לעזור להמחיש את סיפור ההגדה (יחד עם שלוש המצות, המצויות אף הן במרכז שולחן הסדר).

קבוצת המאכלים שמובאת לשולחן בליל הסדר מופיעה כבר ב משנה וב תלמוד אולם ה"קערה" כחפץ בפני עצמו המשמש בסיס למאכלים מוזכרת רק ב ראשונים וב שולחן ערוך.

מטבע הדברים, בעדות ובמסורות השונות קיימות גרסאות שונות למאכלים המונחים בקערה, לאופן הכנתם ולפירוש של משמעותם הסמלית, אך הרעיון העומד מאחורי כל המסורות זהה. בדרך כלל קערת ליל הסדר מעוטרת בדוגמאות שונות, והיא מונחת במרכז השולחן כדי שכל המשתתפים יראו אותה היטב.

המשנה בפרק העשירי של מסכת פסחים מתארת את ליל הסדר:

הֵבִיאוּ לְפָנָיו - מְטַבֵּל בַּחֲזֶרֶת עַד שֶׁמַּגִּיעַ לְפַרְפֶּרֶת הַפַּת. הֵבִיאוּ לְפָנָיו מַצָּה וַחֲזֶרֶת וַחֲרֹסֶת וּשְׁנֵי תַּבְשִׁילִין, אַף עַל פִּי שֶׁאֵין חֲרֹסֶת מִצְוָה. רַבִּי אֱלִיעֶזֶר בְּרַבִּי צָדוֹק אוֹמֵר: מִצְוָה. וּבַמִּקְדָּשׁ הָיוּ מְבִיאִים לְפָנָיו גּוּפוֹ שֶׁל פָּסַח.

קערת ליל הסדר לשיטת האר"י

המשנה מתארת שלפני בעל הבית (כיום - עורך הסדר) מביאים, עוד קודם הסעודה, מאכלים שונים: מצה, חזרת ( מרור) חרוסת ( מטבל למרור) ושני מאכלים מבושלים. על פי הפרשנות המקובלת, המילים "הביאו לפניו" שבתחילת המשנה מרמזות לירקות חיים הנאכלים ל כרפס. לאורך ההיסטוריה התקבל המנהג לא להניח את המאכלים האלו סתם על שולחן האוכל, אלא לסדר אותם בכלי מיוחד, "קערת הסדר". סידור המאכלים בתוך הקערה השתנה לאורך השנים, ומושפע בין היתר ממשמעויות מחשבתיות ורוחניות שניתנו למאכלים שבקערה. בחלק משיטות הסידור נוספו לקערה, מטעמים מעשיים, גם מי מלח על מנת לטבול בהם את הכרפס.

בזמן בית המקדש ואכילת קורבן הפסח, הייתה אכילת מרור עם בשר הקורבן מצווה מדאורייתא כפי הנאמר בפסוק "על מצות ו מרורים יאכלוהו". בזמן שאין קורבן פסח, אכילת מרור היא מצווה מדרבנן. המרור נאכל זכר למרירות וקושי שיעבוד מצרים. המרור הוא לרוב חסה מרה או עלים מרים אחרים.

מכיוון שהחיוב הוא אכילת "מרורים" בלשון רבים הקפידו לאכול מרור פעמיים: האחד נקרא בפשטות "מרור" והשני נקרא "חזרת". בקהילות אשכנז נוהגים לאכול כחזרת את חזרת הגינה אך ניתן לצאת ידי חובה באכילת ירקות מרים אחרים. נוהגים לטחון את שורש החזרת ולרוב מערבבים אותו עם סלק.

ה כרפס הוא ירק בעל טעם מתוק או נייטרלי הנאכל בתחילת הסדר. מנהג זה של אכילת ירק נועד לשנות מסדר הדברים המקובל - פתיחת הארוחה בברכת "המוציא לחם מן הארץ" ואכילת לחם - כדי להתמיה את הילדים ולעודד אותם לשאול שאלות. מיד לאחר ברכת "בורא פרי האדמה" ואכילת הכרפס, שואלים הילדים " מה נשתנה" ומתחיל סיפור יציאת מצרים. מנהג זה של אכילת ירק דומה לסעודות האצולה הרומית בהן הוגש לפני הסעודה מתאבן אשר היה בדרך כלל ירק. לרוב מדובר בירק כגון סלרי או תפוח אדמה מבושל שברכתו " בורא פרי האדמה". הירק נטבל לרוב במי מלח (כמו הביצה) המסמלים את ה דמעות של בני ישראל בהיותם במצרים.

ה חרוסת היא מטבל דמוי טיט שבו טובלים את המרור. החרוסת מסמלת את עבודת הפרך של בני ישראל במצרים בעת בניית "ערי המסכנות". מרכיבי החרוסת משתנים מאוד מעדה לעדה. במטבח האשכנזי היא מורכבת בדרך כלל מ תפוחים, אגוזים, יין אדום ותבלינים שונים, ובמטבח היהודי הספרדי היא נעשית בדרך כלל גם מ תמרים ולרוב היא מתוקה יותר. במטבח יהודי עיראק היא מורכבת מ סילאן, תמרים ואגוזים.

קערות לליל הסדר במוזיאון היהודי שליד בית הכנסת הגדול של בודפשט. באמצע מופיעה קערת סדר רב-קומתית ייחודית.

בשר המסמל את קורבן הפסח שהוקרב ב בית המקדש ב ירושלים, לרוב צלי של זרוע כבש או בקר או כנף בשר עוף. הזרוע, המזכירה את הקורבן משמשת תזכורת בלבד, ואינה נאכלת. הזרוע מסמלת גם את "הזרוע הנטויה" המוזכרת בסיפור יציאת מצרים. במקרים אחרים הזרוע היא גרגרת של עוף עם מעט בשר עליה, צלויה באש. היא זכר ל'קרבן-פסח' שהיו מקריבים בזמן בית המקדש.

ה ביצה מסמלת את קורבן חגיגה ( חגיגת ארבעה עשר) שהוקרב בבית המקדש ישנם הטוענים ש"נהגו בביצה מפני שהיא קלה לבשל ומצויה לכל". כמו כן הביצה מסמלת אבלות, גם את חורבן בית המקדש הראשון ו השני. יש המוצאים רמז בכך שלפי סדר הלוח העברי הקבוע, תשעה באב יחול תמיד באותו יום ב שבוע בו חל ליל הסדר.

האר"י יוצר הקבלה בין רכיבי הקערה לעשר ה ספירות. שלוש המצות מקבילות לספירות העליונות, הנקראות "ספירות דמוחין" (ובהגותו של האר"י גם "פרצוף אבא"): חוכמה, בינה ודעת. יתר הרכיבים מקבילים לספירות המכונות "ספירות הלב": חסד עד יסוד. לבסוף, הקערה עצמה מקבילה לספירה התחתונה: ספירת מלכות.

לדעת האר"י, יש לסדר את הקערה בפועל על פי מבנה הספירות:

תיקח ה ג' מצות מצה שמורה, ותניח הכהן למעלה, והלוי למטה ממנו, והישראל למטה ממנו, והם ג' בחינת חכמה, בינה ודעת (ס"א ג' מוחין) דאבא עלאה. אחר כך תיקח מרור וכרפס וזרוע וביצה, ותניח על הג' מצות.
וה זרוע הרומז ל חסד מצד ימין שלך,
וה ביצה בצד שמאל שלך,
ו מרור הרומז ל תפארת מבריח מן הקצה אל הקצה, באמצע בין הזרוע והביצה. ס"א, כי תפארת מכריע בין חסד וגבורה.
וה חרוסת בצד ימין, תחת הזרוע בקו ימין, והוא נגד נצח.
וה כרפס הרומז ל הוד, תניח תחת הביצה מצד שמאל בקו שמאל.
ו חזרת תניח למטה מן המרור בקו אמצעי, לעשות בו אחר כך כורך, והוא נגד יסוד.
וה קערה בעצמו הכוללת כולם, נגד מלכות.

בחלק מהקהילות ה רפורמיות נהוג להוסיף לשולחן הסדר גם תפוז. התפוז מסמל את השוויון בין המינים ובין בני האדם ומקדש את ערך השוויון. מקור המנהג כפי שמופיע במספר מקורות הוא סיפור המיוחס לפרופ' סוזנה השל, בתו של הרב אברהם יהושע השל, לפיו פנתה אישה לרב ידוע ובקשה שיאפשר לנשים לעלות לתורה בבית הכנסת. הרב השיב לה שאישה שייכת לבימת בית הכנסת כפי שתפוז שייך לקערת הסדר. לפי גרסה אחרת, התפוז מסמל את ההומוסקסואלים והלסביות שבין היהודים, ואחרים הנדחקים לשוליים. בהתאם לגרסה זו, המנהג כולל אכילת פלח תפוז, ויריקת הגרעינים באופן המסמל התנגדות ל הומופוביה. מנהג נוסף הוא מזיגת מים ב"כוס מרים" לזכר מרים הנביאה, כחלק מהרצון לתת מקום בסדר הפסח לנשים של סיפור יציאת מצרים.

הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.

# data[].attributes.attachment_link.title
קערת ליל הסדר - ויקיפדיה

# data[].attributes.attachment_link.description
קערת ליל הסדר (גם קערת הסדר או ) היא צלחת מסורתית שאותה נוהגים להניח על השולחן ב ליל הסדר. לרוב, בצלחת מונחים באופן סמלי שישה מאכלים המייצגים רעיונות הקשורים ל סדר פסח ול יציאת מצרים. כל אחד מששת המאכלים נאכל או מוצג בחלק אחר מה הגדה של פסח, כדי לעזור להמחיש את סיפור ההגדה (יחד עם שלוש המצות, המצויות אף הן במרכז שולחן הסדר).

# data[].attributes.attachment_link.title
סיפורה של קערה

# data[].attributes.attachment_link.description
סיפור ומשחק אינטראקטיבי המביא את סיפר קערת ליל הסדר בצורה חוויתית.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הרב זמיר כהן קערת פסח הסבר

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קערת ליל הסדר סימנים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קערת ליל הסדר פסח

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קערת פסח הסבר

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קערת ליל הסדר

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הרב זמיר כהן קערת ליל הסדר פסח

# data[].attributes.attachment_link.title
☢ בול פגיעה - הרב זמיר כהן | קערת ליל הסדר פסח בקצרה! מה צריך לשים שם?

# data[].attributes.attachment_link.description
◄ תעשו לנו לייק בפייסבוק """ https://www.facebook.com/BullPgia ◄ הצטרפו לערוץ היוטיוב """ http://bit.ly/1MPBdub ◄ עקבו אחרינו בטוויטר """ https://twitter.com/BullPgia ◄ בול פגיעה & הידברות """ http://www.hidabroot.org/he/category/56198 שתפו את הסרטון """ https://youtu.be/hFc-IrOiQbI ◄ הורידו את האפליקציה """ https://play.google.com/store/apps/details?id=shal.hidabroot.bulpgia