# data[].attributes.body
Kunstiteoste kahjustumine põhjuseteks on niiskus, liiga kõrge või madal temperatuur, saasteained ja kahjurid, kelleks võivad olla närilised või putukad.
Selleks et kindlaks teha, kuidas maali puhastada kasutatakse orgaanilisi lahuseid, kuid kõige tavalisem on katalüsaatorite või sooladega vesi, et kontrollida pH taset.
Kunstiteoste puhastamiseks kasutatakse tänapäeval laserpuhastust, millega saab eemaldada ettenähtud kattekihti, jääke või oksiide ning selle käigus ei kahjustata kunstiteost. Salvador Siano arendas välja meetodi, kus laser kiirgab ainult mikro või nanosekundi jooksul. Nd:YAG laserid kiirgavad valgust lainepikkusega 1064nm.
Kasutatakse ka mikroemulsiooni, kus on segu orgaanilisest lahustist ja veest. Mikroemulsiooni orgaaniline faas moodustab väikesed 5-15nm suurused tilgad, tekitades tohutu pindala, mis lahustab vaha.
Tänapäeval kasutatakse ka nanoosakesi, et parandada pragusid. Kasutatakse alkoholiga segatud kaltsiumhüdroksiide, mis oma väikeste mõõtmete tõttu saavad tungida pragudesse ja saavad parandada seda.

# data[].attributes.body
Kunstnik Cheryl Safren loob kunsti kasutades mitte värve, vaid hoopis erinevaid keemilisi aineid ja muutes ainete värve kasutades erinevaid reaktsioone.

http://safren.com/series/chemistryoncopper/

# data[].attributes.body
Neoonlampide punakas-oranži valgust kasutatakse laialdaselt neoonreklaamis. Sõna "neoon" kasutatakse selles seoses ka teiste gaaside puhul, mis annavad teisi värve. Näiteks vesinik annab punast, heelium kollast, süsihappegaas valget ja elavhõbe sinist tooni. Neoon on väärisgaas. Avastati Sir William Ramsay ja Morris W. Traversi poolt 1898. aastal Londonis.

Ameerika Ühendriikides tegutseb mitu muuseumit, mis on keskendunud neoonkunstile.

# data[].attributes.body
Skulptuuri peamiseks väljendusvahendiks on vorm.

Materjalidena kasutatakse mitmesuguseid kiviliike, puitu, elevandiluud, metalli, savi

Skulptuuri valamisele eelneb täissuuruses kipsmudeli valmistamine.

Kips on üks sulfaatsetest vett sisaldavatest mineraalidest ja tema keemiline valem on CaSO₄·2H₂O.

Tekkelt on kips evaporiit. Et kaltsiumsulfaat lahustub vees väiksemal määral kui näiteks naatriumkloriid või kaaliumkloriid hakkab ta ka varem lahusest välja kristalliseeruma.

Tihti tehakse skulptuure pronksist, mis on tina ja vase sulam või laiemas mõistes vase sulameid teiste metallidega, välja arvatud tsink, mille sulamit vasega nimetatakse messingiks.

Pronksskluptuurid võtavad sageli pika aja möödudes kergelt roheka või sinaka värvuse, mida kutsutakse paatinkas.

Paatina on rohkem või vähem püsiv värviline kiht, mis on tekkinud skulptuuri materjali välimise kihi ning hapete, soolade ning atmosfääris olevate gaaside järk-järgulise vastastiktoime tulemusena.

# data[].attributes.body
Joonistamiseks kasutatakse põhiliselt pliiatseid, kuid kasutatakse ka sütt, kriiti või sulge.

Tänapäeval on kasutusel grafiidisüdamikuga harilik pliiats.

Savi sisaldus grafiidis määrab pliiatsi kõvaduse, mis märgitakse pliiatsile tähtede ja numberkoodidega. Pehme suure grafiidisisaldusega pliiatsi tähiseks on B ja kõva suure savisisaldusega pliiatsi tähiseks on H.

Kriit on peeneteraline poorne pehme lubjakivi.

Kriit koosneb CaCO3

# data[].attributes.body
Kaasaegse estampgraafika tehnilised võtted võimaldavad plaadil luua traditsioonilisi efekte, kuid nende saavutamiseks on kasutusele võetud mitmeid uusi vahendeid.

Voolusöövitus võimaldab teha nii kõrgtrüki kui sügavtrüki plaate (vask, tsink, teras) vastava metallisoola lahuses.

Plaadile joonistamiseks võib veel kasutada litopliiatsit, kriiti, akrüülvärvi, lahjendatud akrüülvärvi ja akrüülmarkereid.

Kuivanud akrüülikihi saab plaadilt eemaldada pesusooda lahuses leotades.

Kasutusel ka fotopolümer tehnika, kus kasutatakse, kas fotopolümerplaate või kilesid.

Plaadid annavad paremaid tulemusi suurte ühtlaste pindade ning sujuvate toonierinevuste edasiandmisel kuna emulsiooni kiht on piisavalt paks, et kõik nüansid edasi anda.

Kile moodustab piisava kaitsekihi isegi pikajalisel söövitamisel ning seeläbi saab plaati edasi töödelda. Sel moel söövitatud plaati saab tiražeerida nagu tavalist vaskplaati.

# data[].attributes.body
Kujutava kunsti liikideks on:

joonistus

maal

graafika

skulptuur

# data[].attributes.body
Esimesed kunstnike arsenali kuulunud pigmendid olid loodusliku päritoluga. Kõigepealt olid need erinevad rauaühendid, mis võimaldasid kunstnikul saada püsivaid kollaseid, punaseid, pruune ja musti toone. Erkpunast värvi saadi kinaveri (HgS) abil, musta värvi tahmaga(C). Valget värvi võis saada, kasutades kriiti (CaCO₃) või barüüti (BaSO₄). Kuid kõige sagedamini eelistasid kunstnikud tinavalget (PbCO₃×Pb(OH)₂), mida inimkond oli õppinud sünteesima juba antiikajal, lahustades tina veiniäädikas. Sarnaselt saadi alates Vana-Rooma aegadest vaskrohelist (Cu(CH₃COO)₂×2Cu(OH)₂), mis annab türkiissinise varjundiga rohelise tooni.

# data[].attributes.body
Tänu keemiale saavad kunstnikud töötada ja teoseid valmistada. Kõik materjalid, millega skulptuurikunstnikud töötavad näiteks puu, klaas, metall, siis iga materjal  oleneb keemilistest ühenditest. Nendest oleneb, kuidas saab materjali lõigata, nikerdada, painutada, lihvida jne. Ka paber ja lõuend koosneb keemilistest ühenditest. Pilte saab joonistada rasvakriitide, värvide, pliiatsite ja kriitidega. Iga vahend koosneb erinevatest ühenditest ja annavad erinevaid efekte.
PIldi link:
https://www.dreamstime.com/stock-photo-student-school-desk-blank-open-art-book-pencils-crayons-copy-space-white-folded-notebook-various-paints-image57559183