# data[].attributes.headline
                                  СТЕВАН СИНЂЕЛИЋ                                                                                 1770-1809

# data[].attributes.subject
                                  СТЕВАН СИНЂЕЛИЋ                                                                                 1770-1809

# data[].attributes.body
Стеван синђелић рођен је 1770. Године, у селу Војска, у тадашњем Османском царству, а у данашњој Србији. Погинуо је 1809. Године у битци на Чегру, надомак Ниша. Карађорђе га је запазио и договорио је са њим о дизању устанка. Одмах је побунио читав ресавски крај.

Османлије су кренуле против устанка, али их је спремно дочекао Стеван Синђелић са својим устаницима на Јасењару, између Свилаинца и Ћуприје. Турци су потучени до ногу. Ово је била прва битка и прва победа 1805. Године. Следи битка на Иванковцу, где је показао своје  способности војсковође, потукао је Турке.

Карађорђе је у њему видео јунака и одлучног човека, па га је именовао за Ресавског војводу. Народ и војска су били сагласни са вождовом одлуком.

Стеван Синђелић је активно учествовао у свим бојевима по моравској долини, заједно са Петром Добрњцем. Освојили су Ћуприју, Параћин и Ражањ. Као искусни борци припремили су терен (ископали шанчеве), за велику битку која се очекивала.

Хуршид паша се спремао за велику битку на Чегру, желео је да освоји Ниш имао је шпијуне који су га извештавали о положајима и стању српске војске. Стеван Синђелић заузео је положај у првом шанцу на брду Чегар. Хајдук Вељко Петровић и Петар Добрњац, напустили су са својом војском бојно поље. Турци су кренули у напад, чин су добили ту информацију. У прве редове су убацили 2000 легионара. У својим редовима имали су и око 5000 Арнаута из Албаније и са Косова. Из Бугарске је кренуо у помоћ Турцима Исмаил бег са око 20.000 војника.

Бој је почео 19. Маја 1809. године. Четири јуриша Турске војске одбили су Синђелићеви јунаци. Стално појачање Турских снага, свађе међу Синђелићевим војводама, помогле су Турцима. Борба је узела маха, па је Синђелић наредио да се болница и рањеници хитно евакуишу, да се млади добровољци повуку са бојног поља, како не би изгинули. Они то нису прихватили држећи се заклетве: „Сви за једног, један за све“. Војвода их је ослободио заклетве, међутим они су остали уз њега. Синђелић је донео невероватну одлуку: да не би пали у руке Турцима испалио је из своје кубуре хитац, у  бурад са барутом, и тако једним потезом окончао бој. На бојном пољу остало је око 6.000 Турских лешева, а страдали су и сви преостали Срби.

После овако трагичне победе, Нишки паша је Србима наредио да одсеку све српске главе и донесу у Ниш. Ту су ћурчије морале да одеру главе, под претњом оружијем, и предају их у Ниш Турцима. Глава Стевана Синђелића набијена на колац, као трофеј Хуршид паши. Бесан као звер, паша је наредио да се од српских глава сазида, чувена, Ћеле кула. Недостајало је 30 глава да би кула била завршена, па је наредио да се одруби још 30 глава српских заробљеника. У кулу је узидано укупно 952 српске главе. Паша није слутио да ће Ћеле кула постати споменик палим борцима за слободу из Првог српског устанка. Кула се налази на 4 километара од центра Ниша.

Стевана Синђелића издали су они којима је веровао. Сам је донео одлуку и показао да спада у групу најхрабријих родољуба Српског народа. Данас постоји спомен центар, који је под заштитом државе. Француску путописац Алфонс Ла Мартин, видевши Ћеле кулу, рекао је да овај споменик треба чувати, јер ће научити Српску децу шта значи независност народа, и којом ценом су је њихови очеви платили. Моги су ово јунаштво опевали у песмама. Имао сам прилику да видим све ово, схватио сам поруку, само ми није јасно зашто је за време комунизма песма „Ој војводо Синђелићу“, била забрањена.

Ој војводо Синђелићу,
српски сине од Ресаве равне.
Ти си знао Србина заклети,
како ваља за слободу мрети.

Пушка пуче, бој се вије,
а Синђелић љуту битку бије.
Љуту битку бије за слободу,
за слободу српскоме народу.

Ој војводо ти си пао,
али душман још од тебе стрепи.
Душманске си посекао главе,
зато тебе Срби радо славе.
Ти си дао живот за слободу,
за слободу српскоме народу.

Влаховић Петар 7-2

# data[].attributes.headline
Једнодневни излет Топола, Опленац и Етно Село

# data[].attributes.subject
Једнодневни излет Топола, Опленац и Етно Село

# data[].attributes.body
Цена 2900рсд/ полазак у 8 испред хотела Србија/цена аранжмана обухвата:
-Превоз аутобусом туристичке класе (са климом, тв-ом и аудио опремом)
-Обиласке и разгледање Тополе, градића у срцу Шумадије,
-Посета музеју посвећеном првом српском устанку и устаницима. До музеја је црква Брвнара, задужбина  Вожда Карађорђа. Ту ћемо видети прелепо резбарен иконостас- рад мајстора из Македоније.
-Затим одлазимо до музеја породице Карађорђевић, цркве светог Ђорђа, на врху Опленца. То је задужбина Петра I Карађорђевића. Црква је толико лепо уклопљена у пејзаж да оставља без даха. Изграђена је у Византијском стилу и обложена белим мермером. Јединствена је по томе што је унутрашњост у мозаику.
(40 милиона коцкица свих боја  у нијанси). Ту су и копије фресака из 60. српских манастира. У цркви је смештена и крипта са остатцима 25. чланова породице Карађорђевић, ту је од недавно и Петар II  Карађорђевић, последњи српски краљ.
- Посетићемо кућу Петра I  ослободиоца. Ту је снештена музеј галерија која нас упознаје са жиботом ове династије.(неки од изложених предмета је непроцењиве вредности).
-затим одлазимо у ,,Карађорђев Бајат,, то је етна кућа на брду, изнад Орашца. (Ово је прво етно село у Шумадији од 2003 год). Налази се на надморској висини од 380м. Ту ћемо ручати.
-По завршетку ручка обићи ћемо Марићевића јаругу. То је историјско место јер је ту донета одлука о подизању Првог српског устанка.
-Последња посета је спомен у паркз Опленац и музеју.
-По жељи обилазак краљевских подрума и дегустација вина из краљевских винограда.
-Наставак путовања и краћа посета Аранђеловцу.
-Долазак на место поласка око 20:00.
Цена аранжмана осим превоза  и обиласка обухвата
-локалног водича у Орашцу
-туристичког пратиоца групе за време путовања
-трошкобе организације и вођења пута
-ручак у етно-ресторану ,,Карађорђеб Бајат,,
Цена аранжмана не обухвата
-дегустација вина у краљевском подруму 50,00 дин.
-улазнице за обилазак комплекса у Орашцу 150,00 дин.

Радили:
Петар Влаховић
Милан Лончаревић

# data[].attributes.headline
Aleksandar Stjepčević i Marko Radosavljević

# data[].attributes.subject
Aleksandar Stjepčević i Marko Radosavljević

# data[].attributes.body
Sastanak ispred pozorišta ,,Petar Pan,, u 07:00h. Autobusi nas cekaju u 07:30 i krećemo.
Stižemo u Golubac u 09:30h, sa jednom usputnom pauzom.  Do Golupca ima 129km, 1h i 40min. Cena je 2000,00 dinara po osobi. Ručaćemo u restoranu ,,Zlatna Ribica,,.
Obilazićemo tvrđavu. Golubački grad ili Golubac je srednjovekovna tvrđava, spomenik kulture od izuzetnog značaja. Nalazi se u Nacionalnom parku Đerdap, na desnoj obali Dunava, 4 km nizvodno od današnjeg naselja. Smeštena je na visokim liticama, na mestu na kom se reka sužava, na samom ulazu u Đerdapsku klisuru.

Tvrđava je građena lepezasto i sastoji se od tri dela: prednjeg, zadnjeg i gornjeg grada (sa citadelom). Čini ga ukupno 10 kula i dve velike kolske kapije. Ispred tvrđave je bilo civilno naselje, o čemu danas svedoče samo neki delimično istraženi objekti.

Golubac je imao burnu istoriju. Tokom srednjeg veka, vodile su se mnoge bitke oko njega, naročito između Osmanskog carstva i Kraljevine Mađarske. Od 1867. godine, predat je srpskom knezu Mihailu Obrenoviću. U savremeno doba Golubac je popularna turistička atrakcija na Dunavu. Tokom 2012. godine je započet projekat revitalizacije tvrđave u okviru kojeg je izgrađena obilaznica i tunel, a do kraja 2017. se očekuje kompletna obnova.
Posle toga idemo u Smederevo i tamo stizemo oko 17:00h. Zatim obilazimo stari grad I Smederevsku tvrdjavu.Smederevska tvrđava je tvrđava u Smederevu koju je na ušću reke Jezave u Dunav u drugoj četvrtini XV veka (od 1428. godine) podigao despot Srbije Đurađ Branković (1427—1456), po njoj nazvan Smederevac. Tvrđava je po svom tipu klasična vodena (opkoljena je Dunavom i Jezavom, a sa juga veštačkim šancem koji povezuje dve reke) ravničarsko utvrđenje što je čini jedinstvenom u srpskoj srednjovekovnoj arhitekturi, a za uzor prilikom gradnje uzet je Carigrad i njegovi bedemi. Snaga smederevskih bedema pokazala se prilikom osmanlijskih opsada:

1439. godine (kada je posle tri meseca glad primorala opsađene na predaju)
1453. godine (kada je odbijen napad Mehmeda II (1451—1482) koji je te godine zauzeo Carigrad)
1456. godine (kada je odbijen napad)
da bi ih Osmanlije konačno osvojile predajom grada bez borbe 1459. godine, što je predstavljalo i formalni kraj despotovine Srbije.

Sjajan dizajn utvrđenja može se videti na osnovu činjenice da na njoj, od okončanja srpske gradnje sredinom XV veka i osmanlijskog dodavanja četiri artiljerijske kule 1480. godine, nije učinjena nikakva prepravka sve do kraja njene vojne upotrebe u drugoj polovini XIX veka, nakon što je, sa još nekoliko utvrđenja, 1867. godine predata knezu Srbije Mihailu Obrenoviću (1839—1842, 1860-1868). Tvrđava je pretrpela značajna razaranja tokom svetskih ratova od bombardovanja i eksplozija], ali je i pored toga zadržala svoju monumentalnost. Danas je Veliki grad mahom u ruševinama i izložen zubu vremena, dok su na prostoru Malog grada izvedeni konzervatorski i restauratorski radovi čime mu je donekle vraćen pređašnji izgled, a cela tvrđava se od 1946. godine nalazi pod zaštitom države. Mali grad je često poprište kulturnih i sportskih manifestacija, a tokom Smederevske jeseni on postaje kulturna prestonica Smedereva i poprište održavanja mnogobrojnih predstava i koncerata. Ka pocetnoj destinaciji krecemo u 19:00h i stizemo u Beograd oko 20:00h. Nadam se da vam se svidja nasa jednodnevna ekskurzija :)

# data[].attributes.headline
Jednodnevna ekskurzija Beograd-Smederevo               Rad radile Teodora Mandic & Anastasija Mandic

# data[].attributes.subject
Jednodnevna ekskurzija Beograd-Smederevo               Rad radile Teodora Mandic & Anastasija Mandic

# data[].attributes.body
Sastajemo u 7:30h, ispred pozorista ,,Petar Pan." Krecemo u 8:15. Put do Smedereva traje oko 1h 15min,Što znaci da bi tamo stigli u 9:15 sa sve pauzom.Ukupna cena za hranu i autobus bi bila 2.800 dinara.
- Pre nego sto stignemo u Smederevo pravicemo pauzu oko pola sata,
-Kada stignemo u Smederevo, prvo mesto koje cemo obici je smederevska tvrdjava.U njoj bi se zadrzali oko 1h i 45 min.Smederevska tvrdjava se nalazi na usću reke Jezave u Dunav.Podigao ju je despot Djuradj Brankovic, po njoj je nazvan Smederevac.Sagradjena je u 15.veku
-Posle obilaska tvrdjave rucacemo u restoranu Dunav.Tamo cemo se zadrzati 1h.
-Nakon sat vremena krecemo autobusom do vile ,,Zlatni Breg",ona je poznata kao letnjikovac dinastije Obrenovic,nalazi se na 4 kilometara os centra grada(stari put Smederevo-Beograd).Knez Milos osnivac dinastije kupio je ovde imanje od turcina Muhameda.Maksimum je 25 osoba za razgledanje vile.U njoj cemo se zadrzati 2h da bi svi stigli da je obidju.Za obilazak vile treba da se najavimo dan pre u 12h.Do vile nam treba 25 minuta.
--Posle obilaska vile idemo na Trg republike u Smederevu.
-Tamo cemo se setati i kupiti suvenire.Polazak sa trga je u 18:30.
-Sastajemo se ispred trga gde ce nas cekati autobus za polazak kuci.
-U Beogradu cemo biti u osam uvece.Roditelji ce nas cekati ispred pozorista ,,Petar Pan"
"""

# data[].attributes.body
Destinacije: Orašac - Topola, Oplenac - manastir Ravanica

Ukupna kilometraža: 360km

Cena puta: 2.800 dinara (prevoz, ručak, ulaznice, dnevnica nastavniku, osiguranje...)

Sastaćemo se ispred pozorišta „Pan Teatar“ u 07:30h, a polazak je u 08:00h

Prvo ćemo ići u Orašac, koji je udaljen od Beograda oko 70km. Tamo bi smo stigli oko 09:30h. Orašac je značajno istorijsko mesto. U Orašcu je u novembru 1803. godine sklopljen dogovor o kretanju u boj protiv Turaka. Ustanak je podignut na Sretenje (15. februar) 1804. godine u Marićevoj jaruzi. U znak sećanja na ovaj datum, podignut je memorijalni kompleks - Crkva svetog Vaznesenja Gospodnjeg, škola Prvi srpski ustanak, spomenik voždu Karađorđu i muzej

Razgledanje i zadržavanje oko 30 min

Putovanje nastavljamo prema Topoli. Potrebno nam je oko 30min vožnje i tamo bismo stigli oko 10:30h. U Topoli su na svakom koraku vidljivi tragovi vremena Prvog srpskog ustanka, kada je bila političko i administrativno sedište Srbije. Od utvrđenog Karađorđevog grada ostao je samo Konak sa kulom, u kome se nalazi muzej Voždovih ličnih stvari i oružja iz njegovog vremena. Tu je i crkva Presvete Bogorodice, poznatija kao Karađorđeva crkva. Na vrhu Oplenca, park-šume iznad Topole nalazi se Mauzolej porodice Karađorđević, crkva Svetog Đorđa obložena belim venčačkim mermerom. Njena unutrašnjost je prekrivena mozaicima (40 miliona kockica u 15.000 nijansi)

Razgledanje oko 1h a nakon toga slobodne aktivnosti 1h

Zatim nastavljamo put ka manastiru Ravanica, gde bi smo stigli oko 14:00h. Manastir Ravanica se nalazi u podnožju Kučajskih planina u blizini grada Ćuprije. Ravanica je zadužbina kneza Lazara, koji je poginuo u bici na Kosovu na Vidovdan 28. juna 1389. Crkva je posvećena Vaznesenju Gospodnjem. Sagrađena je u 14. veku, a freske su oslikane nekoliko godina pred Kosovsku bitku. Po svojim arhitektonskim i likovnim obaležjima manastir predstavlja početak moravske škole

Razgledanje i zadržavanje oko 1h

Nakon razgledanja odlazimo na ručak u 15:00h u restoran Koliba pored reke Grze u blizini grada Paraćina. Ovo izletište je poznato po predivnoj prirodi i čistom vazduhu. Posle ručka za slobodne aktivnosti imaćemo oko 2h. Nakon lepo provedenog dana vracamo se u Beograd

Vreme dolaska je predviđeno u 20:30h

# data[].attributes.body
Sastanak ispred skole u 7:30h. Autobusi cekaju ispred pozorista ,,Petar Pan,, u 8h.

Krecemo ka Orascu,gde se odigrao jedan od najznacajnijih dogadjaja u istoriji  srpskog naroda-podizanje Prvog srpskog ustanka.

do Orasca nam treba 1h.

nakon toga,uputicemo se ka Arandjelovcu .Do njega nam takodje treba 1h.

U Arandjelovcu mozemo posetiti pecinu Risovacu.  Ona nam predstavlja staniste coveka iz ledenog doba,i jedna je od najpoznatiih nalazista paleolita u Evropi.

U Arandjelovcu cemo imati rucak u restoranu ,,GRB,,. Cena rucka se krece od 750,00-900,00.

Nakod dobrog rucka i pauze,uputili bi se ka Manastiru Studenica,ciji je osnivac Stefan Nemanja . Do njega nam treba 2h.

posle prelepog vremena provedenog u manastiru idemo u autobus, i razgovaramo o svacijim utiscima na putu ka Beogradu.

# data[].attributes.body
sastanak ispred skole u 7:30h. Autobusi cekaju u 8:00h ispred pozorista ,,Petar Pan,, .

Beograd-Novi Sad, 93.74km,1h.4min.

sa sve pauzama,u Novom Sadu bi bili oko 9:30.

Zatim,idemo u ,,Muzej savremene umtnosti Vojvodine,, i tamo smo 1h i 30min.

Nakon toga,pravimo pauzu u Dunavskom parku.

Posle duzeg vremena tu provedeno,idemo na rucak u restoran ,,Pasha,, koji je blizu Dunavskog parka.

Posle rucka,cekamo autobuse kojima idemo u Suboticu. Od Novog Sada do Subotica ima 1h i 15min.

Subotica je ocaravajuci grad, u kome mozemo posetiti mnoge znamenitosti.

Na primer tu imamo: Gradsku kucu i fontanu, Narodno pozoriste i poslednju ali ne i najmanje vaznu,imamo apsolutno predivnu Rajhlovu palatu.

Sve gradjevine su divne za posetiti,pa bi u Subotici proveli dosta vremena,racunajuci na pauze napravljene.

Oko 18h bi usli u autobuse i uputili se ka pocetnom odredistu,Beogradu. Subotica-Beograd 189km,  2h. U Beogradu bi bili oko 20h.

Ovde se zavrsava nasa jednodnevna ekskurzija,nadamo se da vam se svidja.

# data[].attributes.headline
idemo u nis i tu cemo ostati jer tu imamo prijatelje moze da iznajmimo limo i da nas vozi u nis i milica se udat mora

# data[].attributes.subject
idemo u nis i tu cemo ostati jer tu imamo prijatelje moze da iznajmimo limo i da nas vozi u nis i milica se udat mora

# data[].attributes.body
My ego so big it too big fo

# data[].attributes.body
Масив планине Таре налази се у западној Србији, у северозападномделу оивичен дубоким кањоном реке Дрине, док му се огранци спуштају ка креманској долини и долини реке Ђетиње, где се ослања на огранке Златибора. Подручје планине Таре сачињава најзападнију скупину из групе Старовлашко-рашких планина и, у ширем смислу, састоји се од три подеоне целине, донекле издвојене речним долинама, превојима или седлима.

Тара у ужем смислу или Равна Тара део је масива са Калуђерским барама и кречњачком висоравни између следећих река: Дрина, Рача, Коњска река, Бели Рзав и Дервента (врх Збориште 1.544 м).

Црни врх се налази између суве границе Србије и Босне те између села Заовине и Растиште. У вези је са Равном Таром на превоју Чемериште, а са Звијездом на седлу Предов Крст (врх Козји рид 1.591 м).

Звијезда се налази у троуглу између села Растиште и Јагоштица и кањонског дела Дрине (врх Велики крај 1.444 м).

Са овим деловима јединствено физичко-географско подручје сачињава и Велики Столац (1.673 м) који је у Босни и истовремено највиши врх читавог подручја.

На основу дугогодишњих проучавања и истраживања овог подручја, а ради заштите изузетних природних вредности које оно поседује Скупштина Србије је 1981. посебним Законом подручје Таре прогласила за Национални парк.

Планина Тара је познато и традиционално летње и зимско рекреативно подручје. Повољни климатски услови, велики број сунчаних дана, средња висина око 1000 метра надморске висине. Испод северних падина Таре лежи варошица Бајина Башта.

Планину Тару су проучавали многи научници. Први је био Јосиф Панчић, који је на овој планини 1875. открио ендемску врсту четинара, названу Панчићева оморика. Познати планинар Др Куно Видрић, који је препешачио скоро све важније планине Европе, је највише времена провео на Тари обележавајући планинарске стазе и прикупљајући грађу за више књига о овој прелепој планини.

# data[].attributes.body
U Nisu postoje razne istorijske znamenitosti:
Na obali Nisave pocetkom 18. veka Turci podigli snaznu drzavu. Takodje„Cele kula“ je jedinstven spomenik u svetskim razmerama.Kula je podignuta od lobanja srpskih ratnika, poginulihna Cegru, kod Nisa, u bici koja se odigrala 31. maja 1809. godine.
Cegar je brdo na kome je bilo popiste Bitke ma Cegru.
Medijana je arheolosko nalaziste oz rimskog doba (3-4 vek).
Spomen park Bubanj je sponem park na stratistu streljanim gradjanima u Drugom svetskom parku.