# data[].attributes.headline
Græsset er altid grønnere på den anden side

# data[].attributes.subject
Græsset er altid grønnere på den anden side

# data[].attributes.headline
Danskerne drikker kun disko dasko luder benzin

# data[].attributes.subject
Danskerne drikker kun disko dasko luder benzin

# data[].attributes.headline
Danskerne drikker kun disko dasko luder benzin

# data[].attributes.subject
Danskerne drikker kun disko dasko luder benzin

# data[].attributes.headline
Fitte fytte fitte føj - dansk lektioner er noget møg

# data[].attributes.subject
Fitte fytte fitte føj - dansk lektioner er noget møg

# data[].attributes.body
1. På 14 kvm: Zijo og Rada

Han savner børnecentret “Der var jeg bland mine egne. Jeg var bare ikke klar over det dengang.” s. 85.

Forstår ikke det danske system. “Men, jeg forstår ikke, sagde jeg. De giver os penge, men vi må ikke arbejde.”

“underligt, hvor let det er at glemme andre folks elendighed, og hvor svært det er at slippe væk fra sin egen. Man kan se tusind af pornofilm, den ene grovere end den anden, og alligevel til sidst tænke: Ja, det er barsk det dér. Men i mindste for hun penge for det. Sikkert mange flere, end hvad Røde Kors giver mig ”

# data[].attributes.body
De skuffer med ingen guffer :(

# data[].attributes.body
Posttraumatisk stress - drømmer om krig og døde mennesker - det lyder ikke så sundt

# data[].attributes.body
Miki:
- Drømmer om at få sin familie til Danmark/at få hans familie samlet igen.

# data[].attributes.body
Han foretrækker dybde i en kvinde, og afskyr overfladiskhed - men mindre det er en facade for dybde.

Han opfatter sig selv som fremmed for kærlighed - uanset kultur.

# data[].attributes.headline
Roskilde som vendepunkt og Mikis forhold til musik og danske unge

# data[].attributes.subject
Roskilde som vendepunkt og Mikis forhold til musik og danske unge

# data[].attributes.body
Roskilde som vendepunkt

Miki får fornyet energi og håb da han er i Roskilde.

Det er som om, at dagene i Lundslev bare har været en drøm.

Miki føler sig som dit gamle jeg igen.

Lige pludselig går tingene godt for ham

Han møder mange rare mennesker

Han føler sig stolt over at være Bosnier

Han ser noget smukt i Danmark

Mikis forhold til Musik

Miki bruger musikken til, at huske hvor han kommer fra

Det bedste han ved er at lytte til musik

Musikken holder ham oven vande

Han flygter ind i musikken

Mikis forhold til danske unge

Han kender ikke mange danske unge

# data[].attributes.body
- Holder sig tæt på sin bror med hans gamle jakke.
-Er skuffet over den bror han er blevet.
- Jaloux på det liv hans bror har fået.
- Miki kigger meget tilbage og det prøver hans bror at få ham til at lade vær med: “Så du kan forstå hvor meningsløst det er at se tilbage.” s.214
- Ærgre sig over den måde de mødtes på.

# data[].attributes.body
Han er meget overrasket over, at Charlotte og Arne ikke krammer eller kindkysser, men giver hånd - det ville man gøre i Bosnien

# data[].attributes.body
Miki synes at kropskontakten til familie, men også fremmede er underlig i Danmark.

# data[].attributes.body
Frimærke og kuvert: han er skuffet over at hans ven fra Bosnien ikke har skrevet hjem

Skyldfølelse over at han bare er stukket af fra hans familie

Skuffet over at hans bror afviste ham

Saltsyre: “Hvis de serverede saltsyre på den cafe, Kaca, ville jeg have bestilt saltsyre.”

Vred på den “nazistiske” bogantikvariat. Viser at han ikke accepterer hvis man ikke er medfølende og har sympati for flygtninge

“Som du kan høre, er jeg fucked up, BIG TIME, og ved ikke rigtigt, hvad der nu skal ske med mig”

# data[].attributes.body
- Desperat efter at få brugt profilkondomet
- Prøver på alle piger
- Bliver på en måde noget der SKAL overstås
- Bliver derved også lidt meningsløst
- Mangel på kærlighed
- Måske også lidt kedsomhed, rastløshed

# data[].attributes.body
Miki har altid set op til sin storebror som om han var det allerbedste i hele verden

Han er dog begyndt at tvivle på om broren taler sandt

Miki føler, at han er mere som Neno end Neno selv er

Neno er meget anderledes end Miki husker ham - Miki har lavet et glansbillede af sin bror og har derfor overset mange ‘dårlige’ sider ved sin bror

Miki er jaloux på sin bror som virker til, at have et meget bedre liv end Miki

Han føler sig forrådt, fordi Neno har fået et nyt liv og lagt det gamle bag sig

De to brødre er ikke helt på bølgelængde

# data[].attributes.body
Gå nu lidt ud

Radmila har været sur på og træt af Miki fra starten

Zijo, som bliver mere og mere afhængig af alkohol, danner bånd med Miki

14 kvm er meget lidt plads for 5 mennesker, og både Zijo og Radmila vil have Miki til at omgås med nogle unge

Den brune prik

Små ting får tingene til at eskalere

Zijo

Mister den tætteste, han har på daværende tidspunkt og har svært ved at forholde sig til sine følelser

# data[].attributes.headline
Ydre:langt mørkt hårgrunge stil, går op i sit tøjBroeders spitfire jakkeMørke cowboybukser

# data[].attributes.subject
Ydre:langt mørkt hårgrunge stil, går op i sit tøjBroeders spitfire jakkeMørke cowboybukser

# data[].attributes.body
Brev fra far: Miki kunne godt finde på at skrive til dronning om hans forældres problemer.

# data[].attributes.body
Indre:

Forventer at hjemlandet forbliver uændret, som om tiden er frosset derhjemme.

17 år

Bosnier

Stadig stærkt bundet til “vennerne” og tænker ofte på dem, men de virker som om, de er videre

Ensom (snakker med servitrice og tilfældige/side 152)

Savner fællesskab (servitricen badminton/side 152)

Brug for at føle (sidder fast i danmark, stirrer ud i ingenting. Det fører til selvskade og selvmordstanker)

Neddæmper følelser i breve til vennerne (måske flov over, hvordan han har det og for at indrømme, at hans plan derfor slog fejl/ side 156)

uklar omkring fremtiden og han har brug for et mål (kommer til udtryk ved mangel på job. Målet har han kort (roskilde), men kan mister det igen)

Takker sin historie, dem derhjemme og dem som har hjulpet ham, gennem tankerne, når han oplever noget fedt.

Hører meget musik

Pige type: deprimeret og vemodige piger

engang var han scorekongen, nu scorer han som Sebastian J :-*

Engang var hun en pæn pige, nu er hun en skuffer eller gir en guffer

Nostalgisk

urolig, utilpas, føler sig ikke tilpas i nogle omgivelser

vil gerne fremstå som en, der udretter noget (viser cykelruten til bror)

Han har svært ved at klare, at hans forestilling om ting ændrer sig

Føler sig svigtet (han troede, det skulle være hans bror og ham i sverige, men bror har fundet kone = heltefiguren (neno) forsvinder)

Man mærker Mikis desperation og umyndiggørelse som asylansøger. En tid som han bare skal have til at gå, men også en tid hvor han griber de chancer, der tilbyder sig, samtidig med han forsøger at finde sig selv efter at være blevet gjort fredløs, bare fordi han er bosnier.

# data[].attributes.body
Musikken løfter ham op

Han er sin egen lykkes smed

Vil gerne møde en dansk pige

Danske diskoteker er fyldt med Brian’er

“Langsomme og dårligt informerede danskere”

Profil-kondomet kan være symbol på fremmedheden

Møder en venlig dansker, Lars

“Ingen bordbetjening i Danmark”

Alt er synd for Miki “ingen retfærdighed i verden”

Miki får en krone tilbage af Lars

Danmark er koldt

Ubehageligt møde med dørmand og ID

To muligheder: lejren eller cafeen

Mikis venner er arrogante over for danskere

Selvom Miki ved at manden hedder Osvald, kalder han ham stadig “danskeren”

Miki tør ikke deltage i slåskampen

Forstår ikke den danske aldersgrænse

Forklædt bordel på en gade

Miki er upatriotisk

“Ens egne er ikke ens egne”

# data[].attributes.body
Han føler sig alene og savner sine familie og venner.
Han leder efter nogen at kunne snakke med som kan relatere til hans problemer og fylde hans ensomhed.
Han fortryder at han flygtede.

# data[].attributes.body
- Musikken giver ham mod og håb. Den bringer ham tilbage til den har var engang.
- “Hvor kunne jeg ellers se Page and Plant og indse at der fandtes så mange mennesker der kunne være mine brødre og søstre, mine venner og veninder?”
- Han får spontane ideer, men fører dem ikke ud i livet.

# data[].attributes.body
- skuffet over sin familie
- hans sprog viser at han er ung
- savner hans forældre meget
“Biblioteksgårdens slanke træer svajede i blæsten, uvidende om, at deres grene mindede mig om vores Vesso-pejs i stuen derhjemme, den dér knitren bag den matterede rude og fars højlydte snorken om eftermiddagen efter arbejde.” s. 156 og “Hvor ville jeg ønske, at jeg kunne se ham og mor igen, bare i nogle sekunder, bare et minut.” s. 157.

# data[].attributes.body
-Forældre søde, på trods af, at miki stak af.
- Savner familien
- Er deprimeret, men han kan ikke græde
- Ved ikke, om han skal belaste Kaca med brevet. - - Omskriver hendes brev til at være mindre deprimerende
- Hans fremtid er svær for ham at tænke over
- Overvejer selvmord med piller ligesom Maid gjorde i lejren
- Han vil godt have sex
- Vil til Roskilde Festival

# data[].attributes.body
Kashmir

Fortryllet af musikken

Finder mening ved flugten og at lande i det forkerte land

Beslutningen

Søndag bliver det hele for meget

Besluttet at han ville tage med Mats, men kommer til at tænke på en nat i Ukulele, hvor han dagen efter besluttede at flygte

"Uanset… ville alting i morgen være det samme: Mit lorteliv ville stadig vente på mig."

Beslutter ikke at tage med Mats, da det jo ingen forskel ville gøre

Skæbnen

# data[].attributes.body
Den ternede skjorte

sidder i toget

tænker tilbage på Roskilde

Tænker på Adrians kostskole

Tænker at han skal i bad, og så sove

flashback til tilfangetagelsen

Zijo er forsvundet

Glasklokken

første ord i fire måneder

besvimer næsten

børnene ved ikke noget

tænker hvordan han gerne ville have været genforenet med Neno

Kakao

Vampyrhus

Zijo’s sidste avis afleveret der

cykeltur for at lede (de andre)

sidder i parken og spiser morgenbrød

Neno fortæller i arrigskab

siger at Miki skal leve sit liv, før det er væk

få en kæreste, bliv voksen

# data[].attributes.body
Han vil gerne frem og se koncerten

Ikke endt i det forkerte land

åbner øjnene og ser at der er ungdom

Indser at han er omgivet af “Brødre og søstre”

Nyder livet

Begynder at kunne tage sine egne beslutninger

Mega taknemlig for at være endt i danmark

Forstår ikke nogle af de unge på festivalen

Får tilbage glimt af krigen

# data[].attributes.body
“Men jeg følte ingen glæde, trøst eller varme. Prisen for de to kram var alt for høj.” - Miki
Taler om Neno's kram, efter oplysning om konen med barn.
Miki føler ingen glæde ved at han skal være onkel, han ved lige på det tidspunkt at hans forældre, Neno og han aldrig vil komme til at bo sammen igen.

# data[].attributes.body
- “at være sin egen lykkes smed”
-  Han ser sit mislykkedes forsøg på at komme til Sverige som et stort nederlag. Han har brug for at udrette noget “stort”, der kan gøre op for det.
- “Når man langt om længe er nået i sikkerhed hos sine egne, opdager man, at éns egne ikke rigtig er ens egne.”

# data[].attributes.body
Han føler sig ikke til rette eller velkommen, da han lige er blevet afvist fra Crazy daisy. Han er ensom og er ikke sig selv, da han ikke kan få sig selv til at snakke med danskerne - han siger at han ikke plejer at være genert.

# data[].attributes.body
Han snakker stadig om hvordan det var i Bosnien. Da han er til en koncert på Orange Scene bliver der sunget “Born in Bosnia“ og han bliver glad.
Det hele er stadig fremmed for ham. Han spørger filk om de har set Mats, han bor i et enmandstelt. Han er meget ensom på festivallen. Han står tilbage som den eneste efter nummeret “Kashmir“. Han er stadig ikke faldet helt til, men han har fået nogle at snakke med og han ser ikke så negativt på alt længere.

# data[].attributes.body
Han elskede og så op til sin bror, men det har ændret sig. Mødet med sin bror virkede meget følelsesløst, som om de var meget fjerne fra hinanden.
Da Neno krammer ham, føler han intet overhovedet selvom han havde ventet på det i 3 år, efter han finder ud af at Neno er forlovet og Miki nu skal være onkel.
Han føler at deres forhold er blevet distanceret.
Dagen efter følte han at han var på vej til begravelse, selvom solen skinnede.

# data[].attributes.body
Servicen på caféen var anderledes i forhold til Kroatien, han finder det underligt at man selv skal gå op i baren.
Han så en smuk pige og han synes ikke det er fair at han ikke bare kan gå hen og snakke med hende.
Han kan ikke længere komme ind på musikcaféen, fordi nogle folk fra lejren kommer op at slås.
Han føler sig utrolig ensom og nu har han ikke længere den café hvor han lyttede til musik

# data[].attributes.body
Han savner hans familie og venner, men ikke Kroatien og Bosnien.
Hans familie kan ikke få asyl i Danmark. Nogle gange cykler han rundt i byen og føler at han har sin familie med sin side