# data[].attributes.body
Va ser una guerra d' indepèndencia Espanyola, va ser un conflicte entre Espanya i el primer imperi Francès va començar al 1808 i va ser degut a l'entrada de les tropes militars napoleòniques, va acabar al 1814 gràcies al retorn de Ferran VII .

# data[].attributes.body
Al 1810 la junta central va convoca una reunió de corts a Cadis, que era un territori que no estaba ocupat per francesos. Tots els assitents tenien el mateix pes de vot. Llavors al 1812 la constitució va aprobar els principis bàsics del liberalisme polític. Anomenada "La Pepa".

# data[].attributes.body
Va tornar a Espanya el 1814. El rei va impulsar un cop d’Estat mitjançant el qual va anul·lar les Corts i laConstitució. Durant els mesos següents es va produir la restauració de totes les antigues institucions i es va restablir el règim senyorial. Era el retorn a l’Antic Règim.

# data[].attributes.body
Ferran VII va tornar i va intentar posar la seva constitució, a València finalment troba els suports necessaris com: posar a les tropes a les seves ordres.... que es coneix com el "Manifest dels Perses". Al 4 de maig signava un decret per anul·lar la constitució i totes les seves corts.

# data[].attributes.body
Les noves Corts van restaurar una gran part de les reformes de Cadis. Es va crear la Milícia Nacional. Aquest procés reformista no de convencia a Ferran VII, que va demanar ajuda a les potències europees per restaurar aixó. La Santa Aliança va encarregar a França la intervenció militar a Espanya, al1823 els Cent Mil Fills de Sant Lluís van derrotar els liberals i van posar a Ferran VII com a monarca absolut/a.

# data[].attributes.body
A la mort de Ferran VII, es va crear una guerra civil entre Ccarles gerrmà del rei difunt, i els pa Maria Cristina la vídua del rei i la mare d’Isabel. Els partidaris del carlisme eren els defensors de l’Antic Règim.  La guerra es va prolongar durant set anys (1833-1840). El Conveni de Bergara va posar fi a la guerra, però el carlisme es va mantenir al llarg de gairebé tot el segle XIX.

# data[].attributes.body
El regnat d'Isabel II és el període de la història contemporània d'Espanya esta entre la mort de Ferran VII el 1833 i el triomf de la Revolució de 1868, que va obligar la reina a marxar a l'exili. El seu regnat està dividit en dues grans etapes: la minoria d'edat i la i el regnat efectiu.

# data[].attributes.body
Es com una mena de normes que las va posar el rey d'Espanya y les sancions si incumplies això les posava les corts.

# data[].attributes.body
La regència de Maria Cristina de Borbó constitueix el primer període de la minoria d'edat d'Isabel II d'Espanya, durant el qual la seva mare Maria Cristina de Borbó va assumir els càrrecs corresponents a la corona.

# data[].attributes.body
L'Estatut Reial va ser una carta atorgada flexible, breu i incompleta que és una carta, semblant a la concedida per Lluís XVIII als francesos el 1814. És a dir, un desistiment voluntari de poders per part de la Corona, que es va veure obligada per les circumstàncies a transferir-los a altres.

# data[].attributes.body
El 1837, els moderats, amb el suport de Maria Cristina, van accedir al govern i van intentar donar un gir conservador al procés de revolució liberal. Un moviment d’oposició es va alçar contra la regent, que es va veure obligada a dimitir el 1840. El progressista general Espartero va ser nomenat regent, però les mesures lliurecanvistes i l’autoritarisme amb què va governar li va valer l’oposició de bona part del país. El 1843, Espartero va dimitir i les Corts van avançar la majoria d’edat d’Isabel II i la van proclamar reina.

# data[].attributes.body
La minoria d'edat d'Isabel II és el període de la història d'Espanya durant el qual Isabel II, a la mort del seu pare Ferran VII, va regnar sota la institució de la regència de la seva mare primer, Maria Cristina de Borbó i del general Baldomero Espartero després, abastant gairebé deu anys del seu regnat, des del 29 de setembre de 1833 fins al 23 de juliol de 1843, quan Isabel va ser declarada major.

# data[].attributes.body
El liberalisme moderat pretenia conciliar els interès de l'alta burgesia amb els de la noblesa i el clergat, que van acabar conformant l'oligarquia espanyola que dominava durant la resta del segle XIX, menys a l'època del Sexenni Democràtic, que més tard us explicaré que es.

# data[].attributes.body
La Constitució espanyola de 1845 va ser la norma suprema durant el regnat efectiu d'Isabel II, que va substituir a la Constitució de 1837 norma suprema durant la minoria d'edat.

# data[].attributes.body
La guerra dels matiners, segona guerra carlina va ser un conflicte bèl·lic que va tenir lloc fonamentalment a Catalunya entre setembre de 1846 i maig de 1849.

# data[].attributes.body
És el nom amb què es coneix el breu període de la història d'Espanya transcorregut entre juliol de 1854 i juliol de 1856, durant el qual el Partit Progressista va pretendre reformar el sistema polític del regnat d'Isabel II, dominat pel Partit Moderat des de 1843.

# data[].attributes.body
Es coneix com a Trienni Liberal o Trienni Constitucional al período de la història contemporània d'Espanya que transcorre entre el 1820 i el 1823 de la Inquisició espanyola.

# data[].attributes.body
Després de la revolució de setembre de 1868, amb l'exili de la reina Isabel II i fins la Restauració de 1874, s'inicia un període en la història d'Espanya conegut com el “Sexenni Revolucionari”.

Aquesta etapa es distingeix per una gran inestabilitat política; amb tres eleccions i set governs, amb pronunciaments, dissensions polítiques, amb la Revolució Cantonal de 1873, la Guerra dels Deu Anys a Cuba, la Tercera Guerra Carlista que comença al 1872. La Guàrdia Civil es converteix en la institució imprescindible en la qual han de recolzar-se els diferents governs.

# data[].attributes.body
El Govern Provisional del 1868-1871 va ser l'executiu transitori que es va formar a Espanya després del triomf de la Revolució del 1868 —la Gloriosa—, que va posar fi al regnat d'Isabel II. Constitueix el primer període del Sexenni Democràtic (1868-1874) i se subdivideix en dues etapes:

La nova constitució i l’altre l’aprovació de la nova constitució.

# data[].attributes.body
La Constitució espanyola de 1869 va ser la Constitució aprovada sota el Govern Provisional de 1868-1871, després del triomf de la Revolució de 1868 que va posar fi al regnat d'Isabel II. Va ser la Constitució que va estar vigent durant el regnat d'Amadeu I.

# data[].attributes.body
Amadeu I d'Espanya, anomenat el Rei Caballer, va ser rei d'Espanya des del 2 de gener de 1871 fins a l'11 de febrer de 1873. Va ser a més, el primer duc d'Aosta. Va ser elegit rei d'Espanya per les Corts Generals el 1870.

# data[].attributes.body
La Primera República espanyola va ser el règim polític vigent a Espanya des de la seva proclamació per les Corts, l'11 de febrer del 1873, fins al 29 de desembre del 1874.

# data[].attributes.body
La tercera guerra carlina va ser una guerra civil desenvolupada a Espanya entre el 1872 i el 1876, entre els partidaris de Carles, duc de Madrid, pretendent carlí al tron, i els governs d'Amadeu I, de la I República i d'Alfons XII.