# data[].attributes.body
- Psykologen er mere imødekommende overfor input fra lærere og pædagoger.
- Reflekterer over, hvad der rent faktisk virker ift. eleven.
- Teksten overtrumfer ikke lærere/pædagogers observationer

# data[].attributes.body
Psykologen spørger til hvilke tiltag der bliver gjort for eleven.
-Fokuserer på hvad der fungerer
*Kan man bruge det i flere situationer?
Pædagogen fortæller om elevens personlige udfordringer.
Lærerene fokuserer på deltagelse i de overordnet forløb.

# data[].attributes.body
5. Sammenlign denne case med casen 'Thomas'.

- PPR lytter til lærer/pæd., og omvendt.
- Fokus på kontekst frem for diagnose
- Hverdagens praksisnære iagtagelser
- Ingen, eller kun lidt strukturblindhed (lavt selvværd?)

# data[].attributes.body
Hvordan bedømmer I samarbejdet i forhold til begreberne ‘strukturblindhed’ og ‘livsførelse’?
- CHIPS testen kunne have været springbredt til strukturblindheden -  måske, hvis han havde klaret sig dårligere..
Man kan overveje, hvorfor eleven skiftede skole - var det en strukturblindhed eller?

- De tiltag de benytter bliver ikke en form for eksklusion, da de tiltag kommer på hele klassen, uden at det kun er for den enkelte elev, som egentlig kunne gavne hele klassen.

Der kommer et godt samarbejde med forældrene, hvor eleven får lov til at undvære tysk og i stedet få succesoplevelser.

Vi undrer os omkring fokus på trivsel eller fagligheden.

# data[].attributes.body
Kontekstviden:
Læreren og pædagogen ved: Han arbejder godt med strukturerer

Lærer og pædagog: Lavt selvværd og selvtillid

Lærer og pædagog: Observationer: Aggressiv og grimt sprogbrug

Lærerens og pædagogs kendskab til barnet anerkendes af PPR

PPR sætter rammerne og for hvad der skal arbejdes med fremadrettet

# data[].attributes.body
Skriv jeres besvarelser ind på siden ved først at dobbeltklikke et sted (hvor som helst). Husk at skriv på hvilket spørgsmål, I besvarer.

# data[].attributes.body
Her kan I finde definitioner på begreberne.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Den eDidaktiske Model er en it didaktisk model, der kan støtte underviseren i at anvende it i undervisningen med afsæt i didaktiske overvejelser.

Den eDidaktiske Model bygger på idéen om, at didaktikkens afsæt må være underviserens refleksioner over undervisningens formål, mål og indhold, og at underviseren med afsæt i disse didaktiske overvejelser må vælge en overordnet undervisningsform.

De tre undervisningsformer der præsenteres i Den eDidaktiske Model knytter sig til en forståelse af undervisning som det at nogen, vises til rette i noget, gennem kommunikation ( Oettingen 2012), og tanken er, at undervisningens kommunikationsform kan være enten monologisk, dialogisk eller polyfon (flerstemmig). Der trækkes her på M.M. Bakhtins sprogfilosofi. De tre undervisningsformer er første gang beskrevet i min kandidatafhandling (Pasgaard 2009).

Det er væsentligt at påpege, at de tre undervisningsformer i praksis ofte vil overlappe hinanden og sjældent vil vise sig i deres rene form, men idéen er, at de forskellige undervisningsformer kalder på anvendelse af forskellige typer af digitale læremidler.

Herunder præsenteres den monologiske, den dialogiske og den polyfone undervisningsform, og der gives bud på hvilke typer af læremidler, der kan understøtte dem.

Den monologiske undervisningsform

I den monologiske undervisningsform er det målet, at eleven tilegner sig den viden og de færdigheder som underviseren mener er relevante. Undervisning handler i den monologiske undervisningsform om at underviseren, som repræsentant for samfundets og fagets eksisterende viden, formidler denne viden til eleven, og læring består i elevens tilegnelse af denne viden. Kommunikationen i undervisningsrummet bliver dermed monologisk, og helt styret af underviserens dominerende stemme.

Forud for undervisningssituationen opstiller læreren helt klare læringsmål, og vælger på den baggrund hvilket stof, der skal arbejdes med i undervisningen. Stoffet udvælges, så det distribuerer den mængde af information til eleven, som underviseren mener er relevant for ham i forhold til det givne emne. Sammen med underviserens instruktion af eleven, skal stoffets distribution af information sikre, at eleven lærer det, som underviseren har planlagt, han skal lære.

Efter endt undervisning vil underviseren kunne sammenholde elevens læringsudbytte med de læringsmål, som hun har opstillet forud for undervisningen.

Særligt distribuerende og formidlende digitale læremidler er relevante indenfor den monologiske undervisningsform, hvor videregivelsen af information til eleven er et centralt element. I forbindelse med evaluering af elevens læringsudbytte er også lukkede opgaver og test relevante indenfor denne undervisningsform.

Den dialogiske undervisningsform

I den dialogiske undervisningsform er det målet, at elevens iboende viden udvikles i dialog med underviserens viden, med henblik på at gøre eleven i stand til at løse autentiske problemstillinger. Undervisning handler i den dialogiske undervisningsform om, at eleven får mulighed for at holde sin egen viden og sine egne holdninger op mod fagets (underviserens) viden og holdninger, og underviseren fungerer som rammesætter og vejleder i denne proces. Kommunikationen i undervisningsrummet bliver dermed dialogisk, og styres primært af elevens egen stemme.

Underviseren udvælger forud for undervisningen et stof, som kan danne afsæt for elevens erfaringsdannelse og løsning af fag-relevante problemstillinger. Eleven vælger i undervisningssituationen den del af stoffet ud, som han finder relevant i forhold til at løse en problemstilling, og anvender stoffet som grundlag for sin erfaringsdannelse og sin problemløsning. Hvis der ikke er tilstrækkelig hjælp at hente i stoffet i forhold til at løse problemstillingen, tager han kontakt til underviseren, der fungerer som vejleder.

Elevens udbytte af en dialogisk undervisning kan efterfølgende afprøves gennem eksempelvis case-opgaver og simuleringer, hvor eleven kan vise, at han kan anvende sine erfaringer i forskellige kontekster.

Særligt digitale læremidler som understøtter elevernes problemorientede arbejde er relevante indenfor den dialogiske undervisningsform, hvor elevens erfaringsdannelse er det helt centrale element. Også simuleringer og mere avancerede læringsspil kan være relevante indenfor denne undervisningsform.

I den polyfone undervisningsform er det målet, at eleverne og underviseren gennem ligeværdig dialog opnår en fælles forståelse og viden. Den polyfone undervisningsform bygger på idéen om, at viden skabes gennem en ligeværdig udveksling af mange forskellige individers oplevelser af stoffet, og læring opstår i elevens deltagelse i denne udveksling. Kommunikationen i undervisningsrummet bliver dermed polyfon (flerstemmig), og styres af både underviseren og eleverne.

Underviseren og eleven udvælger i fællesskab det stof, der skal arbejdes med i undervisningen. De er ligeværdige i denne proces, ligesom de er det i deres efterfølgende arbejde med at bearbejde stoffet og producere fælles viden indenfor faget og emnet.

Elevens udbytte af en polyfon undervisning kan ikke umiddelbart måles, men andre kan efterfølgende afprøve den viden, der er skabt i praksisfællesskabet, og som bidrager til den akkumulerede viden indenfor fagområdet.

Særligt digitale læremidler som understøtter kollaborativt samarbejde og fælles videns-produktion er relevante indenfor den polyfone undervisningsform, hvor det ligeværdige samarbejde om at producere viden er et centralt element.

De tre undervisningsformer, som er præsenteret i Den eDidaktiske Model, kalder på anvendelse af forskellige typer af digitale læremidler. Under menupunktet Digitale læremidler kan du læse en række artikler om forskellige digitale læremidler, som kan understøtte de tre former for undervisning. Læremidlerne beskrives i artiklerne ud fra Den eDidaktiske model, og der gives bud på hvordan de kan anvendes indenfor de forskellige undervisningsformer.

# data[].attributes.attachment_link.description
Den eDidaktiske Model er en it didaktisk model, der kan støtte læreren i at anvende digitale læremidler med afsæt i pædagogiske og didaktiske overvejelser. Modellen skelner mellem en monologisk, en dialogisk og en polyfon undervisningsform, og kvalificerer underviserens valg af digitale læremidler.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
I Holbæk Kommune mødes pædagoger, lærere, skoleleder, psykologer, socialrådgiver, sundhedsplejesker og nogle gange også forældrene i et konsultativt forum. Tre fagfolk videregiver deres erfaringer.

Her præsenteres et konkret eksempel på et tværfagligt samarbejde, der involverer institution, skole, sundhedspleje, PPR og socialrådgiver. Forældre og ældre børn og unge kan deltage, men drøftelserne kan også ske på tværs af de fagprofessionelle.

Skoleleder Yvonne Pedersen, socialrådgiver Katja Nørgaard og psykolog Uffe Mynster fra Holbæk Kommune oplever alle sammen, at møderne kvalificerer deres arbejde. Indsatsen bliver bedre og hjælpen ydes hurtigt og lokalt, både til børn og familier.

Man bliver bedre til at komme hele vejen rundt om barnet og til at finde nye handlemuligheder i samarbejdet og ofte kan bekymringerne håndteres lokalt efter at drøftelserne har vist nye forståelser og nye handlemuligheder.

Drøftelserne kan også føre til en underretning til de sociale myndigheder eller til at forældrene accepterer, at de sociale myndigheder fremadrettet indgår i den samlede indsats i forhold til barnet.

"Barnet rykker, barnet får noget ud af det, fordi vi arbejder tæt sammen med familien og familien rykker også. Det giver mening og det giver pote for børnene."

# data[].attributes.attachment_link.description
Her præsenteres et konkret eksempel på et tværfagligt samarbejde, der involverer institution, skole, sundhedspleje, PPR og socialrådgiver. Forældre og ældre børn og unge kan deltage, men drøftelserne kan også ske på tværs af de fagprofessionelle. Skoleleder Yvonne Pedersen, socialrådgiver Katja Nørgaard og psykolog Uffe Mynster fra Holbæk Kommune oplever alle sammen, at møderne kvalificerer deres arbejde.

# data[].attributes.body
1. i er mongolunger Hvordan ser vi eksempler på forskellige vidensformer?

2. Hvordan kommer de forskellige fagpersoners viden i spil under mødet?

3. Hvordan bedømmer I samarbejdet i forhold til begreberne ‘strukturblindhed’ og ‘livsførelse’?

4. Hvordan er denne case et eksempel på ‘den reflekterende praktiker’?

5. Sammenlign denne case med casen 'Thomas'.

(Andre kommentarer eller tanker omkring casen)