# data[].attributes.headline
Що таке Бердянськ?

# data[].attributes.subject
Що таке Бердянськ?

# data[].attributes.body
Це річка Берда, яка поділилася із містом своєю назвою.
Це коли ти посміхаєшся сонцю, а воно своїм промінням ласкаво, ніби заграючи, лоскоче тобі носа.
Це море, зі своїм мінливим настроєм, а трішки далі — лимани.
Це пам‘ятник славнозвісному Бичку і сантехніку «Васі», якому небайдужі люди дають «прикурити».
Це свобода, і свіже, трішки солонувате, повітря.
Це коли ти запасаєшся морозивом на цілий тиждень.
Це пісні вночі і сон удень.
Це санаторії, широка Приморська площа, дальня коса.
Це просто вечір. Пізній вечір.
Кінотеатр «Космос». До друзів втеча.
Це червоний місяць над містом і лунна доріжка, що йде в горизонт.
Це дві вулиці рідних мені людей.
Це тихий, теплий день за містом — у вітряному полі чи на гарячому піску.
Мале містечко, а цілий світ.
Це коли ти засинаєш в гамаку в тіні вишні.
Це «Мрія» — дачний кооператив.
Це коли на велосипедах, ти їдеш з друзями до сусіднього села.
Це містом прогулянки пішки, з одного до другого кінця.
Це коли виростає шовковиця.
Це вся Україна. Тут Київ, тут Харків, Дніпро, Запоріжжя. Тут люди зі Львова й Івано-Франківська.
Це коли ти сидиш на горі, і вітерець сором‘язливо підповзає, піднімається з моря і сідає поряд. Я млію.
Це вже не вечір.
Це вже ніч.
Це коли падають зірки і вином наливається місяць.
Це коли море світиться, а ти лежиш на піску, дивишся у нічне небо і думаєш: «Що таке Бердянськ?»