# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Avastie Namua Whakaari a Enselis Ismenia

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Avastie Namua Whakaari a Enselis Ismenia

# data[].attributes.body
Znechuceně hleděla na hromadu oblečení, které potřebovala zabalit do kufru. Udělalo se ji zle při pohledu na hodiny a kratící se čas na nachystání všech těch věcí.

"Přihodíš mi tam ty plechovky, prosím?" Houkl na ni z vedlejšího pokoje její drahý a ona jen protočila oči. Jak jinak. "Jo a za hodinu už jedeme, chci se vyhnout kolonám."

Na hlavě jí vyrazil pot a začala házet věci do tašky hlava nehlava. Nesnášela tohle chystání. Beztak na polovinu věcí zapomene, proč nemůže existovat čudlík, který by vše zabalil a poté i vybalil? V břiše ji zvláštně zabublalo a ona jen zaúpěla. Tašky už byly skoro plné a věcí na stole a po zemi snad neubývalo. Brala do ruky další zavazadlo, když se žaludek znovu ozval a hlava se jí mírně zamotala. "Můžeš to dobalit? Já si musím na...", snažila se zavolat na muže a měla v úmyslu si na chvíli sednout. Tyhle předcestovní stresy nesnášela dobře. Když manžel dorazil, už ležela stočená vedle sbalených tašek. Opatrně jí zvedl nohy a na čelo dal utěrku namočenou ve vodě. Vše pak dobalil, nanosil do vozu a cestou pustil její oblíbené hity. Jednou její předstíranou cestovní horečku možná prokoukne. Do té doby ale.. muhaha.

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Brianag Mac Coileáin a Jeba Záhradníková

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Brianag Mac Coileáin a Jeba Záhradníková

# data[].attributes.body
Chcú vaši blízki počas letných prázdnin cestovať a vy chcete akurát tak sedieť doma a užívať si klimatizované obydlie? Mám pre vás pár dobrých argumentov ktorými ich môžete skúsiť ovplyvniť. Prvý mám z praxe, vždy keď niekam letím tak mi otec v telke pustí krásny program s názvom: Letecké Katastrofy. Tohle na mě zaručeně funguje. A vůbec, nejhorší je představa celého toho procesu. Shánění letenek a vypisování osobních údajů. Moji noční můrou je, že se jednou přepíšu a budu muset platit za opravu. A když už zvládnu tohle, tak je tu doprava na letiště. To mě vždy chuť cestovat přejde. A aj keď už ste konečne na letisku, tak musíte ešte prejsť kontrolou batožín. A samozrejme si vaša rodina nechtiac zbalí do lekárničky všetky zakázané kontrabandy, takže sa tam zdržíte minimálne hodinu. A keď sa predsalen dostanete do zahraničia, tak tam vás čakajú ďalšie nepríjemnosti: ubytovanie, miestna doprava, exotické infekcie...Po výčtu těchto věcí se mi vždycky stáhne hrdlo a pociťuji nedostatek vzduchu. Moje střeva začnou pracovat na plné obrátky. Dostaví se nevolnost a většinu dne prosedím na záchodě. Po kůži mi stéká pot a celé moje tělo se chvěje. V těchto chvílích si vždycky řeknu: ,,Jebu na to, nikam nejedu!”

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Connor Ian McBrownnies a Thalira Arannis

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Connor Ian McBrownnies a Thalira Arannis

# data[].attributes.body
Cestovatel Honza se probudil celý zpocený, budík nezazvonil! “No nič, pôjdem stopom,” pomyslel si. Smutně popadl svačinu z lednice, lístky na lietadlo hodil do šuflíka a vzal si svůj batoh. Z bytu odešel ve spěchu, aniž by si uvědomil, že klíče nechal v zámku. Schody len preletel a pred bytovkou skontroloval GPS. “Hmm.. tadiaľto,” vybral sa smerom na diaľnicu. Postavil se vedle cesty a se zdviženým palcem začal stopovat. Jedno auto, druhé… nikdo nechtěl zastavit. A keď mu tretie auto zastalo, už bolo plné divných ľudí. Do Afriky se však velmi těšil, a tak se rozhodl, že tlačenici v autě riskne. Po piatich hodinách pokojnej cesty potreboval na záchod. V aute však nikto nehovoril česky. Honzovi tak nezbývalo nic jiného, než počkat na nejbližší zastávku na benzince. Když auto zastavilo, vyběhl Honza vstříc toaletě. Po pár minutách sa s úsmevom vracal do auta.. lenže auto nikde! “Môj batoh!!!” Sedl si na zem a smutně se zamyslel nad tím, co si jenom počne. “Keby aspoň ten tuniakový sendvič mi tu nechali..” Pri pomyslení na obľúbenú paštéku mu začali tiecť sliny. Najednou ucítil něco mokrého. Byl to jeho poslintaný polštář, který ho probudil z noční můry. “Díky bohu,” skontroloval hodiny, “stíham let!”

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Elisa de Lune a Mickie Rammlex

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Elisa de Lune a Mickie Rammlex

# data[].attributes.body
Nerozhodně stojím uprostřed pokoje a dívám se na všechny ty věci, které jsem si připravila na cestu. Při pohledu na tu hromadu si říkám, jestli je vážně všechny s sebou potřebuji. Jistě, můžu si očarovat batoh, aby se to do něj všechno vešlo, ale najdu v něm pak vůbec něco? Cestovní horečka se mi rozlévá celým tělem. To snad ne. Každou chvíli přidávám ještě jednu drobnost, která se mi určitě bude hodit. Pak ji zase odložím. Přecházím sem a tam, kontroluji seznam, přepočítávám ponožky i svitky pergamenu a přemýšlím, na co jsem určitě zapomněla. Vzrušení se mísí s nejistotou i radostí. Už snad posté zkontroluji dopis, ve kterém je uvedeno místo, kde najdu přenášedlo, a čas, kdy se ho mám dotknout. Když vyrazím za hodinku, tak bych to měla hezky stihnout. Ale možná bych radši měla vyrazit o něco dřív, abych měla větší rezervu. Co kdyby se tam motal nějaký mudla. Nakonec popadnu batoh a vyrazím. Každých pár kroků kontroluji hodinky, jako by se čas mohl změnit jen proto, že jsem nervózní. Hlavou mi běží desítky scénářů, od zmeškaného přenášedla až po nepříjemný pád přímo před ostatními cestujícími. Klid nepřichází, jen očekávání sílí s každým nadechnutím. Snad všechno dobře dopadne.

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Elisabeth Nickols a Kim Sarah Reevesová

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Elisabeth Nickols a Kim Sarah Reevesová

# data[].attributes.body
Lítá po místnosti a skládá věci bez ladu a skladu na jednu hromádku. Natahuje se pro poslední pár ponožek, když v tom koutkem oka zahlédne, jak jí někdo podává její vlastní ponožky. Tu tričko, snad její, tu klobou, určitě cizí. Jedna bota pravá.. další taky pravá. Tak co máme všechno? Od pouště na severní pol? Nemáme všechno, kde jsou ty poznámky z Egypta a Brazílie? A sbal ještě mapu! pokrčí rameny a hledá poznámky. Tady.. Hodí na hromádku mapu měsíce. Vytáhne tam salátové vydání poznámek, omluvně se usměje. Mávne rukou a cpe všechny nahromaděné věci do jedné obří krosny.

Můžeme vyrazit. Mávne hůlkou. Druhá půlka a hromada jídla se přesune i do jejího batohu. Spousta věcí je přivěšená zvenku. Docpe věci do krosny a elegantně si ji hodí přes ramena, když v tom RUP. Vykulí oči na ten zvuk.* Řekni, že to byly kalhoty. Krosna ji sjede ze zad. Obávám se, že je to horší, prdla přezka u krosny. Počkeeejjj.. mám tu šitíčko, to zpravíme. *Čarodějka začne vyndavat celou krosnu a vytáhne jehlu a nit. Pustí se do šití, i když na Kouzelnickou návrhařinu nikdy nechodila. Popruh je zašitý, že víc být nemůže, celé klubíčko spotřebovali nemůže to rupnout. Vyrážíme!

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Enid Bloom a Mia Broccoli

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Enid Bloom a Mia Broccoli

# data[].attributes.body
Po nedávném pátrání po noční můře, jsme se s Miou sešly nad společným čajem. Obě jsme rozložily své poznámky, kde jsme noční můru zahlédly naposledy. Největší problém je, že Mia píše jako prasátko a většina jejích poznámek je nečitelná. Hlavně, že si tam maluje jednorožce. Jen zmínka o Brazílii byla čitelná. Enid nenápadně mžourala do zápisků své spolucestovatelky a tvářila se, že všemu naprosto rozumí a nelituje, koho jí do dvojice přiřadili a při luštění mírně poklepávala nohou a byla vidět její nervozita. Také do těch svých zápisků mžourala, že ji z toho snad musely bolet oči. Pak píchla prstem do nejnemožnějšího slova někde uprostřed a prohlásila: „letadlo!“ Tak nějak Enid vytušila co tím Mia myslí. Popadla batoh a cpala do něj vše co viděla okolo. Nesměla tam chybět baterka, voda, korálky a spoustu svačinek. Mia do batohu strašně nenápadně propašovala klubíčko, ešus a paličku na maso a při tom zmizela určitě jedna nebo dvě svačinky. Než to Mia všechno dobalila, Enid už dávno stála u dveří a stále kontrolovala hodinky a očima tlačila Miu směrem ven. Nakonec Mia čapla batoh, vyběhla za Enid ke dveřím a pak ven. Ne, že by věděla kam. Za dveřmi se začala zmateně rozhlížet.

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Enola Gatito a Faye Sages

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Enola Gatito a Faye Sages

# data[].attributes.body
1. Jsou 2:41 ráno a adrenalin mi proudí celým tělem. Budík je nastaven sice až na 3:30, ale já už teď nemohu samým nedočkáním vůbec dospat. Maminka mi vždycky říkala „odpočineš si v hrobě“, a tak mi to nedá, (ne)spánek vzdávám a vyskakuju z postele. Však taky nebude na škodu, když si pro jistotu ještě jednou zkontroluji, že mám na cestu sbaleno vše potřebné. Otevřu přezku batohu a začnu si nahlas předříkávat jeho obsah: toaletní papír, opalovací krém, zimní čepice, plavky, jednorožčí sponečky, má oblíbená svíčka, čokoška, třicatery spoďáry, pět knížek, fíkus,... Počkat cože? Někde mi tu chybí pas! Safra porte, safra porte, kam jsem jej jen dala? Běžím ke svému stolu a chaoticky začnu přehrabovat všechny šuplíky. Pastelky, fixky, skicák, akrylové barvy, štětce, tavící pistole, mám tu snad všechno, jen ten pas ne. Accio pas! Jo počkat, bez hůlky to vlastně nefunguje. Ale kde jen mám hůlku?! Accio hůlka! Zběsile křičím povely a máchám štětcem, který se mi připletl pod ruku, v naději, že tím hůlku přivolám. Jak se tak vyděšeně motám po pokoji jako nudle v bandasce, na něco šlápnu a ozve se KŘUP. Ne... ne... ne! Tak to vypadá, že se toho chytání nočních můr účastnit nebudu. Dobrou!

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Hekatea Centaurix a Nerys Heliabel Ghostfieldová

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Hekatea Centaurix a Nerys Heliabel Ghostfieldová

# data[].attributes.body
Konečně nastal ten dlouho očekávaný den, den, kdy se Heky a Nerys měly vydat na cestu k Viktoriiným vodopádům. K vodopádům, o kterých toho tolik slyšely a četly, o jejich kráse i magické moci.

"Budeme jako ty statečné hrdinky z historických románů," pronesla nadšeně Nerys, zatímco si do obřího batohu ukládala poslední věci.

K nadšení, které v nich vodopády budily, se ovšem přidávaly i další a další pocity, jak se den D blížil. Snad stokrát už prošly seznam věcí, bez kterých, věřily, se v divočině neobejdou. Přesto v nich seznam vzbuzoval obavy jednak svou rozsáhlostí (kdo to všechno ponese?) a jednak vtíravým podezřením, že něco naprosto zásadního a nezbytného v něm přeci jen schází.

"Síťky proti komárům... Máme. Opalovací krém... Máme. Oblečení a boty, klobouk na hlavu... Máme. Čokoládu a dobroty... Máme. Lahve na vodu... Máme. Tak co ještě nemáme?" snažila se Nerys přijít na to, proč má pořád vtíravý pocit, že něco zapomněly.

"Doklady i peníze v nepromokavých obalech a dobrodružství Kobkanýrů... Máme," doplnila Heky.

"Co máme, to máme," uzavřela Nerys a obě čarodějky se vydaly za dobrodružstvím.

Nedošly ale nijak daleko, když je dohonila jejich maguářice a v tlamičce nesla... "No jasně, hůlky!" plácly se čarodějky do čela.

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Martínek Havel a Adelajda Iris

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Martínek Havel a Adelajda Iris

# data[].attributes.body
Kdopak z nás nezažil cestovní horečku? Někteří z nás zažívají pravidelně, před cestou na dovolenou jiní i před pravidelnou víkendovou cestou na chatu.

Jednoho dne jsme si naplánovali jet s Adelajdou na výlet do malého městečka, které se jmenovalo Martínkovská Lhota.

Adelajdu napadlo, aby hlavně ráno před odjezdem nezapomenula vzít deštník. A znáte to, začala mít strach, abysme nezaspali, vstali včas a aby nám neujel vlak.

Hlavně aby vlak jel včas. Přestupovali jsme na další spoj. Sice jsme měli 50 minut na přestup, ale aby se nic nepřihodilo a přílohový vlak nám neujel. Taky aby nebyla výluka či jiná mimořádná událost.

Vyrazili jsme na cestu, ale nebyli jsme si jistí, jestli jsme vypnuli sporák.

V Martínkovské Lhotě jsme navštívili malinkou ZOO, kde bylo spoustu zvířat. Nejvíce mě zaujaly lvy, které má Nebelvír v erbu. A přitom jsme si stále nebyli jistí, jestli Adelajda vypnula sporák.

Pokračovali jsme k místu oběda, restauraci s názvem U květinky Iris. Dali jsme si irisovou limonádu.

Navštívili jsme hrad a prošli se kousek podél řeky. Na zpáteční cestě ve vlaku si Adelajda vzpomněla na sporák a vymyslela scénáře, jak by to vypadalo, kdyby sporák nevypla. Nakonec všechno dobře dopadlo! Žádné katastrofy se toho dne nekonaly.

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopádny - Maya Prinz a Mioness Naiadés

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopádny - Maya Prinz a Mioness Naiadés

# data[].attributes.body
"Mayuš, ten čajový set bereme s sebou, ne?!"

"Počkej, vždyť máme jen jeden malej bágl. To potřebujeme vzít mnohem důležitější věci, třeba knížku, nebo rovnou celou trilogii, plyšáka na spaní, nějaký dobroty… čaj můžeš vypít určitě i z, já nevím, půjčenýho hrníčku v motelu!"

"Cože? To ses zbláznila ne, ty chceš nechat doma náš porcelánový čajový set z období Ming?! Ach jo! A co ty saténové papuče s králíčkem, ty se tam určitě vejdou!"

"Papuče jo, ty už jsem tam strčila… Ale ten set… Já ti nevím, nerozbil by se? Nebyla by to škoda nedozírné hodnoty nebo co nám to říkali v tom starožitnictví, když jsme ho kupovaly?"

"No říkali jenom nemýt v myčce a pouze kouzlem. Dobře, asi máš pravdu. Ale ten desetikrokový skincare balíček kosmetiky si vezmeme určitě, žejo? Prosím!"

"No jasně, ještě by se nám jinak udělal nějakej beďar! Na cestách! To by přece nešlo, to bychom pak vůbec nemohly pořídit super fotečky na Čarogram."

"Hmm... asi je na čase si přiznat, že to všechno do toho jednoho báglu nenarveme. I když vynecháme čajový servis. Bereme ty tři kufry jak jsme měly původně v plánu?"

"Možná radši rovnou čtyři… Zavolám do agentury, že potřebujeme pár šerpů navíc."

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Newika Shelley Lovecraft a Hekatea Centaurix

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Newika Shelley Lovecraft a Hekatea Centaurix

# data[].attributes.body
Ahoj, Newi! Dáš si čokoládu? Na cestu se hodí vždy! (usměje se.)

Ahoj Heky! (Usměje se.) Moc ráda! Neskutečně se těším na všechna ta dobrodružství!

Myslíš všechny ty skvělé, exotické pochoutky, které mohou mít nečekaně dobrodružný... dopad?

Nebo třeba ty parádní antigravitační tuříny, které jsme ochutnávaly loni! Než jejich účinek vyprchal, byl z té výšky parádní výhled!

A taky odřená kolena, když efekt vyprchal poněkud dřív.

A pak jsme potkaly ty kouzelné tvory, kteří tak krásně zpívali! Jeden by je vydržel poslouchat celé dny, kdyby je ten morous nerozehnal...

Nebylo ani pět ráno, morous se chtěl dospat, mrkne.

No dobře. A co takový hon na olgoje chorchoje! To byla parádní dovolená!

Máš, pravdu, s olgojem to bylo parádní! Sluníčko, jemný písek... a písek… a písek rozžhavený tím šíleným vedrem!

Ten plášť za to ale stál... dokonce i za všechny ty škorpiony a obří pavouky! Otřese se při vzpomínce.

Vidíš! A letos to bude zajisté ještě lepší a větší dobrodružství! Tam, nevím tedy kam, se dostaneme přenášedlem a zpátky budeme cestovat mezi mudly!

Ještě větší vedro a pavouci? (zasměje se trochu křečovitě) A počkej, co myslíš tím mezi mudly? To jako... bez kouzel? S pavouky za zády a bez kouzel?!? (Omdlí.)

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Nikola Walker a Nicolette Marique Leroy

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Nikola Walker a Nicolette Marique Leroy

# data[].attributes.body
Cestovní horečka propukla ještě před odjezdem. Kufry se plnily oblečením, zásobami a lektvary a každý z dobrovolníků několikrát kontroloval, zda nezapomněl něco důležitého. Výprava měla jasný cíl a to najít noční můry, které se ukrývají hluboko v africké divočině a porazit je dříve, než ovládnou celý svět. Jakmile si byli všichni jisti, že mají na svou další výpravu sbaleno vše, co potřebují a v osobních věcech se nachází lapač snů, amulet ochraňující cestovatele před útoky nočních můr, začali se řadit u letaxového krbu. Jeden po druhém mizeli v zelených plamenech na místo určení. Po vystoupení z letaxového krbu je ovanul horký africký vzduch, horší než při posledních velkých vedrech v Česku. Ale na to byli samozřejmě připravení. Nad hlavami se jim rozprostírala jasná obloha a okolní krajina působila až moc klidně. Výprava se vydala po stezce vedoucí do nitra divočiny. Po půldenním putování objevili první stopy, které poukazovaly na nedávnou přítomnost nočních můr. Po půldenním cestování po vyznačené stezce džunglí je stopy začaly svádět hlouběji do zdánlivě nezabydlené části džungle. V hlavě dobrovolníkům sice zněla varovná slova bradavických průvodkyň, že nikdy nemají sejít z cesty, ale neohroženě kráčeli vpřed. A domnělá neobydlená část džungle jim naskytla ten známý smutný výjev.

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Samuel Jace Moon a Westbox Ashriver

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Samuel Jace Moon a Westbox Ashriver

# data[].attributes.body
Co říkáš na naše letní dobrodružství, zatím se nám to docela rozjelo, co?

To ano. A to ještě netušíš, že to nejlepší na nás teprve čeká.

I když jsme teprve v půlce, skoro, už teď nejsem schopný dělat něco jiného!

Tak tomu se teda říká pořádná cestovní horečka!

Rozhodně souhlasím, skoro hořím… někdy nedočkavostí dalšího kola, jindy nervozitou, zda vše stihnu procestovat, a co ty?

Já už si v hlavě dřív plánuji další zastávku, než si stihnu užít tu současnou.

A která zastávka byla za tebe zatím nejlepší, co tě nejvíce bavilo?

Za mě rozhodně Louisiana a její jedinečná atmosféra a všechno to úžasné jídlo! Co tebe?

Ovšem, tady někdo rád trsá ulicemi v rytmu jazzu! Mě se moc líbilo v Austrálii, hlavně v rezervaci pro koaly… a skvělé jídlo bylo i v Itálii!

To rozhodně, na koaly jen tak nezapomenu, byly snad ještě roztomilejší, než jsem si představovala!

A jak jsi na tom s ananasem na pizze, do kterého patříš týmu?

Mně ananas na pizze nevadí, docela mi chutná, ale když si vybírám sama, tak raději sáhnu po jiné variantě. Ty?

Podepisuji! Takže, vzhůru na další cestování? Změříme si teplotu?

Rozhodně, změřme ji, ať můžeme vyrazit za dalším dobrodružstvím!

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Nerys Heliabel Ghostfieldová

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Nerys Heliabel Ghostfieldová

# data[].attributes.headline
Viktoriiny vodopády - Connor Ian McBrownnies

# data[].attributes.subject
Viktoriiny vodopády - Connor Ian McBrownnies