# data[].attributes.headline
Зростання лідера

# data[].attributes.subject
Зростання лідера

# data[].attributes.body
Іон Антонеску народвся 15 червня 1882 року в Пітешті, Королівство Румунія, в родині кадрового військового (на час народження його батько служив у кавалерії у званні лейтенанта), це вплинуло на вибір його майбутньої кар'єри. Він виховувався в суворій дисципліні, отримав гарну освіту у військових закладах: 1898–1902 навчався у військовому училищі м. Крайова (Румунія), яке закінчив із відзнакою. 1902–1904 навчався у Військовій школі піхоти й кавалерії в м. Бухаресті, яку закінчив із відзнакою у званні другого лейтенанта кавалерії.

# data[].attributes.headline
Вплив на діяльність

# data[].attributes.subject
Вплив на діяльність

# data[].attributes.body
Антонеску був дисциплінованим, рішучим, надмірно націоналістично налаштованим, вважав себе людиною обов’язку. Водночас він був авторитарним лідером, нетерпимим до інакодумців, жорстоким і впертим. Ці риси сильно вплинули на його політичну діяльність, особливо під час Другої світової війни. З одного боку, його твердість дозволяла йому проводити рішучі реформи, з іншого – призвела до численних трагедій. Через такі його риси розпочалася

антисемітська кампанія, румунізація власності та бізнесу, вводився поліцейський режим. державу було проголошено легіонерською, а він сам став кондукетором — вождем держави.

Мені особисто імпонують його організаторські здібності (те як він може взяти все під свою владу чітко і швидко), і стратегічне мислення. Але абсолютно не подобається авторитаризм, нетерпимість до опонентів і надмірна жорстокість, що були основними його принципами правління.

# data[].attributes.headline
Основні справи життя

# data[].attributes.subject
Основні справи життя

# data[].attributes.body
Антонеску ставив перед собою кілька головних завдань: відновити територіальну цілісність Румунії після втрат, завданих у 1940 році (передача Бессарабії та Північної Буковини СРСР, а Трансильванії – Угорщині), забезпечити внутрішню стабільність та створити сильну армію. Але для досягнення цих цілей він використовував занадто жорстокі методи, що включали порушення прав людини і скасування свободи слова, намагаючись наслідувати італо-німецькі зразки у внутрішній політиці. Її сутність диктатор сформулював так: ззовні держави – «вісь», всередині – легіонерський режим. На відміну від королівської диктатури режим Антонеску не вважав за доцільне зберігати парламентаризм. Він скасував конституцію, всі громадянські права і свободи. В країні було розв'язано масовий терор. Крім того, Антонеску знищує всі політичні партії в країні.

З перших днів існування режиму, Антонеску змушений був шукати підтримки ззовні, перш за все – з боку Німеччини, яка стала його найголовнішим 'другом'. Ворогами Антонеску стали СРСР, США, Велика Британія, антифашистські сили в самій Румунії, король Міхай I, який організував його усунення, та всі ті, хто постраждав від його політики – євреї, роми, політичні опоненти.

У жовтні 1940 р. німецькі війська були введені в Румунію. 24 листопада 1940 р. Й. Антонеску підписав протокол про приєднання Румунії до Троїстого пакту. Таким чином військова диктатура без застережень встановила тісні стосунки з гітлерівським блоком.

У 1941 році Антонеску приєднався до нападу Гітлера на Радянський Союз, відправивши румунські війська на фронт. У червні 1941 року вони зайняли Бессарабію та Буковину, що можна вважати його успіхом в поверненні цих територій. Але за цей час Румунія потрапила у залежність від Німеччини, а поразка у війні призвела до втрати цих територій, тому дуже швидко перетворилася на невдачу.

# data[].attributes.headline
Основні наслідки

# data[].attributes.subject
Основні наслідки

# data[].attributes.body
Діяльність Антонеску мала катастрофічні наслідки як для його сучасників, так і для наступних поколінь. Під час його правління Румунія втратила території, десятки тисяч людей загинули внаслідок воєнних дій і проведення політики геноциду єврейського та ромського населення(лише за роки війни в Румунії загинуло понад 300 тисяч євреїв), а країна опинилася в складному міжнародному становищі. Для нащадків він залишився суперечливою фігурою: наче і хороший військовий стратег, а через нього країна опинилася в жахливому стані.

Світ запам'ятав його як диктатора Румунії, що привів свою країну до війни і сприяв військовим злочинам проти людства.

# data[].attributes.headline
 Моє особисте ставленн

# data[].attributes.body
Моє особисте ставлення до нього - негативне. Насамперед через усі ті жахливі масові страти населення своєї ж країни, на підставах 'не тої' нації. Навіть якщо дивитися на нього з боку 'патріота' своєї країни, яким повинен бути лідер, захищаючи свій народ, він абсолютно не справився з цим завданням, бо знищував його. А особливо мені не подобається те що він так критично ставився до опонентів: ліквідував демократичні інституції, керував країною через військові накази, жорстко придушував будь-яку опозицію. На мою думку, це лише показує що він боявся втратити владу.

# data[].attributes.body
https://vue.gov.ua/%D0%90%D0%BD%D1%82%D0%BE%D0%BD%D0%B5%D1%81%D0%BA%D1%83,_%D0%99%D0%BE%D0%BD_%D0%92%D1%96%D0%BA%D1%82%D0%BE%D1%80#.D0.96.D0.B8.D1.82.D1.82.D1.94.D0.BF.D0.B8.D1.81

https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%86%D0%BE%D0%BD_%D0%90%D0%BD%D1%82%D0%BE%D0%BD%D0%B5%D1%81%D0%BA%D1%83

https://eduknigi.com/istor_view.php?id=273

https://znanija.com/task/43620706