# data[].attributes.headline
מאמר - שמאל-ימין, יהודי-ישראלי: שני קולות חיוניים למדינת המופת - נתנאל אלינסון

# data[].attributes.subject
מאמר - שמאל-ימין, יהודי-ישראלי: שני קולות חיוניים למדינת המופת - נתנאל אלינסון

# data[].attributes.body
לחצו כאן כדי לפתוח קישור

# data[].attributes.attachment_link.title
שמאל- ימין, יהודי- ישראלי - נתנאל אלינסון

# data[].attributes.attachment_link.description
יש כאלו שאצלם המילה "שמאלני" הפכה לקללה. כבר אין צורך בהסברים ענייניים אלא מספיק לתייג מישהו כ"שמאלני" בתקווה שזה כבר יעשה את העבודה. אצל רבים יש גם הנחה סמויה, ששמאל זה ההיפך מיהדות. שבעצם יש כאן מאבק בין מתייוונים ש"שכחו מה זה להיות יהודים" לבין המכבים הימנים שומרי הזהות והגחלת.

# data[].attributes.headline
הסוגייה המשפטית 

# data[].attributes.subject
הסוגייה המשפטית 

# data[].attributes.headline
הרפורמה המשפטית בקיצור

# data[].attributes.subject
הרפורמה המשפטית בקיצור

# data[].attributes.attachment_link.title
הדרך הקלה: הרפורמה המשפטית בקיצור

# data[].attributes.headline
הפיתרון של שאולי

# data[].attributes.subject
הפיתרון של שאולי

# data[].attributes.attachment_link.title
ארץ נהדרת | הפיתרון של שאולי

# data[].attributes.headline
מחאת המילואימניקים 

# data[].attributes.subject
מחאת המילואימניקים 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אחים.ות לנשק

# data[].attributes.attachment_link.title
אחים לנשק-מחאת המילואימניקים למען הדמוקרטיה

# data[].attributes.headline
רפורמה או הפיכה? 

# data[].attributes.subject
רפורמה או הפיכה? 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
הפודקאסט של דניאל דושי -  קליפים

# data[].attributes.attachment_link.title
?רפורמה משפטית או הפיכה משטרית - מה קורה לנו במדינה

# data[].attributes.headline
הסרבנות פגעה במוכנות?

# data[].attributes.subject
הסרבנות פגעה במוכנות?

# data[].attributes.attachment_link.title
איפה היה חיל האוויר בשבעה באוקטובר? טייס הקרב: "הסרבנות פגעה במוכנות"

# data[].attributes.headline
ההתיישבות בבנימין

# data[].attributes.subject
ההתיישבות בבנימין

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
הביטחוניסטים

# data[].attributes.attachment_link.title
שורש העניין: שילה הקדומה – בין אברהם אבינו לכביש 60

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
יהודה גרובייס

# data[].attributes.attachment_link.title
אחד על אחד | ראש מועצת מטה בנימין ישראל גנץ

# data[].attributes.headline
החברה החרדית

# data[].attributes.subject
החברה החרדית

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
150 חרדים בדרך לגבעתי ולצנחנים: התוכנית שמצליחה במקום שבו צה"ל נכשל

# data[].attributes.headline
פודקאסט מפלגת המחשבות - 'חרדים - חלום ושברו'

# data[].attributes.subject
פודקאסט מפלגת המחשבות - 'חרדים - חלום ושברו'

# data[].attributes.body
לחצו כאן כדי לפתוח קישור

# data[].attributes.attachment_link.title
פרק 5# חרדים: החלום ושברו

# data[].attributes.attachment_link.description
Listen to this episode from מפלגת המחשבות on Spotify. בשני הפרקים הקודמים צללנו לעומקה של האידיאולוגיה החרדית, ושמענו שבעיקר על שלושה דברים החברה החרדית עומדת: על הסתגרות, על צייתנות ועל לימוד תורה. שלוש הלבנים האלה הן במידה רבה סוד קסמה והצלחתה של החברה החרדית, אבל בשנים האחרונות מתחילים להתגלות בהן סדקים, אם לא שברים של ממש.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
חרדית מדוברת

# data[].attributes.attachment_link.title
כיפה סרוגה מול כיפה שחורה- פרק 11 עקיבא נוביק בשיחה על הקונפליקטים הבוערים בחברה הישראלית, היחסים המורכבים בין דת למדינה, דעתו הנוקבת על הפוליטיקה החרדית, ותובנות מפתיעות על עתיד התקשורת בישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
חרדית מדוברת · Episode

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
ההתפכחות החרדית: מה חושבים הישראלים על חוק הגיוס בעקבות המלחמה?

# data[].attributes.headline
לשון הצעת חוק הגיוס

# data[].attributes.subject
לשון הצעת חוק הגיוס

# data[].attributes.attachment_link.title
תזכיר חוק שירות ביטחון (תיקון מס' ....), התשפ-ד-2024

# data[].attributes.headline
חוק הגיוס - הדיון בבג"ץ

# data[].attributes.subject
חוק הגיוס - הדיון בבג"ץ

# data[].attributes.attachment_link.title
הדיון בבג"ץ על חוק הגיוס ותקצוב הישיבות

# data[].attributes.headline
'דרוש כפר שלם' - דרך כפר

# data[].attributes.subject
'דרוש כפר שלם' - דרך כפר

# data[].attributes.headline
היהודים באים - בן גוריון ושרת

# data[].attributes.subject
היהודים באים - בן גוריון ושרת

# data[].attributes.body
לחצו כאן כדי לפתוח קישור

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
היהודים באים - בן גוריון ושרת | כאן 11 לשעבר רשות השידור

# data[].attributes.headline
כפר שלם - גישת החינוך

# data[].attributes.subject
כפר שלם - גישת החינוך

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מטח המרכז לטכנולוגיה חינוכית

# data[].attributes.attachment_link.title
דרך כפר - יוזמות חינוך ימין אורד: על משמעות הכפר הקדום - דותן לוי

# data[].attributes.headline
עקורים - הצפון במלחמה

# data[].attributes.subject
עקורים - הצפון במלחמה

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מאת תמר מור סלע | צילום: דפנה טלמון

# data[].attributes.attachment_link.title
עקורים: המונולוג של ליאת כהן רביב ממטולה

# data[].attributes.attachment_link.description
ליאת כהן רביב, בת 49 ממטולה, נשואה ואם לשתיים. מלווה ארגונים בתהליכי שינוי ומנהיגות אדפטיבית. פונתה לראש פינה * זה המונולוג שלה

# data[].attributes.headline
יום בחיי חניך בימין אורד

# data[].attributes.subject
יום בחיי חניך בימין אורד

# data[].attributes.attachment_link.title
כפר הנוער ימין אורד - יום בחיי חניך

# data[].attributes.headline
פודקאסט - החייל מחפש משמעות

# data[].attributes.subject
פודקאסט - החייל מחפש משמעות

# data[].attributes.body
לחצו כאן כדי לפתוח קישור

# data[].attributes.attachment_link.title
הקשב בקטנה- פרק 6- החייל מחפש משמעות

# data[].attributes.attachment_link.description
Listen to this episode from הקשב המפקד on Spotify. "כמה מכם שמעתם על הספר- "האדם מחפש משמעות? משמעות הינה הגדרה עמוקה לצורך אותו חווה אדם על מנת להרגיש שיש למעשיו השפעה חיובית על הסביבה, או במילים אחרות, שיש במעשיו צורך. הצורך בחווית המשמעות הינו הצורך החזק ביותר ביותר שחייל מרגיש במהלך שירותו הצבאי, במיוחד לאורך השנים האחרונות.

# data[].attributes.headline
פודקאסט - מרד הפריפריה

# data[].attributes.subject
פודקאסט - מרד הפריפריה

# data[].attributes.body
לחצו כאן כדי לפתוח קישור

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
יש משמעות אחת לתורת בני העניים, כותב אבי דבוש: לקחת את הכוח, לא להתחנן. בפרק חדש של "האמת היא" עפר שלח משוחח עם מי שביקש להיות יו"ר מרצ ופרש ממנה, ומנסה כבר שני עשורים להוביל את "גורי האריות" מהפריפריה. דבוש מנבא בספרו עתיד שבו תקום תנועה שתגיד "די" - אז למה מה שלא קרה 73 שנים יקרה עכשיו?

# data[].attributes.attachment_link.title
ואם לא יהיה מרד הפריפריות, מה כן יהיה?

# data[].attributes.attachment_link.description
יש משמעות אחת לתורת בני העניים, כותב אבי דבוש: לקחת את הכוח, לא להתחנן. בפרק חדש של "האמת היא" עפר שלח משוחח עם מי שביקש להיות יו"ר מרצ ופרש ממנה, ומנסה כבר שני עשורים להוביל את "גורי האריות" מהפריפריה. דבוש מנבא בספרו עתיד שבו תקום תנועה שתגיד "די" - אז למה מה שלא קרה 73 שנים יקרה עכשיו?

# data[].attributes.headline
מודל צבא העם

# data[].attributes.subject
מודל צבא העם

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
יותר מחצי מהציבור לא מתגייס: האם "צבא העם" עוד קיים?

# data[].attributes.headline
בעד צבא התנדבותי 

# data[].attributes.subject
בעד צבא התנדבותי 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
חזית - לוחמים למען צבא התנדבותי

# data[].attributes.attachment_link.title
מיתוס צבא העם

# data[].attributes.headline
המאבק להשבת החטופים

# data[].attributes.subject
המאבק להשבת החטופים

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
סליחה על השאלה עונה 4 | משפחות החטופים

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
שביתת רעב וסיפורים מהשבי באו"ם: המאבק להשבת החטופים עולה מדרגה

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
עסקה חלקית או כוללת? פרטי המגעים להשבת החטופים ותקוות המשפחות

# data[].attributes.headline
המשפחות השכולות

# data[].attributes.subject
המשפחות השכולות

# data[].attributes.attachment_link.title
בן זוסמן שנפל בקרב בעזה הובא למנוחות

# data[].attributes.attachment_link.title
פרידה מרציאנו, פורום הגבורה - ועידת הגבורה והניצחון

# data[].attributes.headline
פורום הגבורה

# data[].attributes.subject
פורום הגבורה

# data[].attributes.attachment_link.title
כך הוקם פורום הגבורה: יעקב ניצן, אביו של גיל-עד הי''ד בריאיון מצמרר

# data[].attributes.attachment_link.description
You do not have access to www.kan.org.il.

# data[].attributes.headline
העדה הדרוזית

# data[].attributes.subject
העדה הדרוזית

# data[].attributes.attachment_link.title
דמוקרטיה בקטנה: חוק הלאום

# data[].attributes.headline
יהודי בחובות, ערבי בזכויות

# data[].attributes.subject
יהודי בחובות, ערבי בזכויות

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Bar-Ilan University - אוניברסיטת בר-אילן

# data[].attributes.attachment_link.title
יהודי בחובות, ערבי בזכויות - רפיק חלבי

# data[].attributes.headline
המאבק באלימות

# data[].attributes.subject
המאבק באלימות

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
צה"ל ושב"כ בפנים: התוכנית למיגור הפשיעה בחברה הערבית נחשפת

# data[].attributes.headline
דוח מבקר המדינה - ערים מעורבות: לקחים והמלצות

# data[].attributes.subject
דוח מבקר המדינה - ערים מעורבות: לקחים והמלצות

# data[].attributes.body
לחצו כאן כדי לפתוח קישור

# data[].attributes.headline
ערביי ישראל בחרבות ברזל

# data[].attributes.subject
ערביי ישראל בחרבות ברזל

# data[].attributes.attachment_link.title
"אני נגד מה שהחמאס עשה, אבל ערביי ישראל לא אשמים"

# data[].attributes.attachment_link.title
גיבורים בכחול, שנה לטבח 7.10: גבורת שוטרי משטרת ישראל במלחמת חרבות ברזל

# data[].attributes.headline
חימוש האזרחים

# data[].attributes.subject
חימוש האזרחים

# data[].attributes.attachment_link.title
ניצב בדימוס שמעון לביא: אנחנו במלחמה- נשק מציל חיים

# data[].attributes.headline
נאום השבטים של ריבלין

# data[].attributes.subject
נאום השבטים של ריבלין

# data[].attributes.body
לחצו כאן כדי לפתוח קישור

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מכובדי. החברה הישראלית משנה את פניה. כך פתחתי את דבריי בנאום שנשאתי לרגל שנה לכהונתי. כשמאחורי השקף הזה, ביקשתי אז להציב ראי בפני החברה הישראלית ולהצביע על רעידת האדמה התרבותית והדמוגרפית שעוברת החברה הישראלית בעשורים האחרונים. מהשקף הזה עולה לנגד עינינו

"הסדר הישראלי החדש" המבטא את המעבר של החברה הישראלית מחברה המורכבת מרוב ומיעוטים ברורים, לחברה המורכבת מארבעה מגזרים, או שבטים, מרכזיים שמתקרבים זה לזה בגודלם: חילונים, דתיים לאומיים, חרדים וערבים. צריך לומר את האמת, המערכה הזאת היא מערכה שלא צפינו. בסדר הישראלי החדש אמנם נשמרים יחסי רוב ומיעוט לאומי בהקשר היהודי ערבי- אבל לא מתקיימים בו עוד רוב ומיעוט ברורים בהתייחס לסוגיות יסוד המונחות לפתחנו. זכויות וחובות, דת ומדינה, שירות וביטחון, חינוך, אתוס, וזהות - ארבעה שבטים, לפחות, ארבעה סיפורים שונים, מתחרים על מי אנחנו, ומה אנחנו רוצים להיות. שרטטתי אז ארבעה יסודות לשותפות החדשה והנדרשת בין המגזרים השונים במציאות שבה כל אחד מהם חווה את עצמו, כמיעוט, נרדף ומותקף: הראשון, תחושת הביטחון של כל מגזר בכך שציפור נפשו, רכיבי היסוד של זהותו, לא נמצאים בסכנה או תחת איום. השני, האחריות המשותפת לגורלה, לביטחונה ולעתידה של מדינת ישראל. השלישי, שוויון והוגנות. והיסוד הרביעי, והמאתגר מכולם, יצירת הישראליות המשותפת. התגובות לדבריי היו שונות ומגוונות. הקשבתי להן בקשב רב, ולמדתי מהן רבות. לביקורת אחת מתוכן אני רוצה להתייחס בקצרה. בעקבות הדברים שאמרתי, ובפרט על רקע העובדה שהצבתי בשורה סטטיסטית אחת את כלל אזרחי ישראל, יהודים וערבים כאחד, היו מי שכינו אותי: פוסט ציוני. לאלה אני מבקש לומר היום: אני ציוני, מכיוון שאני מאמין בצורך ובמוסריות של בית מדיני ולאומי לעם היהודי. אני ציוני כי אני מאמין שקום מדינת ישראל מבטא באופן המזוקק ביותר את שיבתו של העם היהודי להיסטוריה ואת אחריותו לגורלו. האם אני מצפה או דורש שכלל אזרחי ישראל יהיו ציוניים? לא. לפני כשבועיים ביקרתי בתיכון תורני בירושלים.

השתתפתי במפגש שנערך שם בין תלמידים דתיים, חילונים וערבים. במפגש פנתה אליי אחת התלמידות הערביות ואמרה לי: אני אזרחית מדינת ישראל ואני רוצה להזדהות עם המדינה שבה אני חיה. אבל, בין הדגל לחגים, להמנון שאותו אני מכבדת, מה לעשות שנפשי הומיה- אבל אינה יהודית. אני רק מבקשת להבין ממך הנשיא, מה המקום שלי? כך היא שאלה אותי. באופן אישי, אני נרגש בכל פעם שדגל ישראל
מונף לראש התורן, ועם זאת, הבנתי וכאבתי את השאלה שלה. והיא לא לבד. גם לא כל היהודים שרים את התקווה, יש יהודים לא ציוניים- האם להם אין את הזכות להיות ישראלים? האם כל מי שעוסק בישראליות הוא פוסט ציוני? כיצד נוכל להרגיש שהציונות שלנו בטוחה ואיתנה דיה, כדי שנמצא את המקום בתוכנו לעסוק גם בישראליות? עם הדילמה הזאת אנו מוכרחים לחיות ולהתמודד, גם אם טרם בשלה העת למצוא לה פתרון ומענה.

לשותפים הרבים כל כך, הנכונים להישיר מבט אמיץ לשינויים האדירים שעוברת החברה הישראלית, לאלה הרוצים בחזון של תקווה ישראלית לכולנו, מקרב כל המגזרים, המחנות והקהילות, אני מבקש לומר: החברה הישראלית נמצאת היום בצומת דרכים. אנו רואים את השינויים לנגד עינינו, וזוהי השעה להכריע לאן פנינו מועדות. כותרת הכנס הזה היא "תקווה ישראלית משותפת- חזון או חלום". אבל באמת, כותרת הכנס הזה הייתה צריכה להיות: "תקווה ישראלית: להיות או לחדול". מספיק מבט קצר בעיר ירושלים, העיר הערבית הכי גדולה בארץ, העיר החרדית הכי גדולה בארץ, העיר הדתית הכי גדולה בארץ והעיר החילונית השנייה בגודלה בארץ. העיר האהובה אבל גם הענייה, הקרועה והמתוחה כל כך- כדי להבין שכוחות השוק לבדם, ולחילופין הרצון הטוב לבדו של ארגונים ויחידים, מסורים ככל שיהיו, לא יוכלו להתמודד עם גודל האתגר. לפני שנה היו כאלה שהבינו את דבריי כעוד קריאה מהסוג החגיגי האופייני לנשיא- קריאה ל"אחדות" נוטפת דבש, ל"מעגלי שיח" או לכבוד הדדי. אבל, בראש ובראשונה, דבריי נועדו לשמש קריאת השכמה לפער ולאי ההלימה שבין המציאות החברתית הישראלית לבין המערכת המוסדית הישראלית. החברה הישראלית אולי משנה את פניה, אבל לא את התודעה שלה.

אני חושש, שהמערכות היסודיות המארגנות את חיינו- הפוליטיקה, התקשורת, האקדמיה, המשק, החינוך ועוד, טרם הפנימו את השינויים הללו לעומקם, טרם התאימו את עצמן למציאות החברתית המתהווה. בשנתיים החולפות פגשתי עשרות עמותות וארגונים, אנשי אקדמיה וחינוך מסורים, התרשמתי מאינספור מפגשי שיח, ואולם, אם אנחנו מעוניינים בשינוי אמיתי ועמוק, אנחנו חייבים לחתור לשינויים מוסדיים ומערכתיים אותם יש לנהל כמאמץ לאומי, להציב יעדים שאפשר להסכים עליהם ולעקוב אחריהם. יתרה מזאת, עלינו להכיר בכך שהיום קיימים חסמים מהותיים ומבניים, המקשים עלינו לבסס את כללי המשחק המשותפים בין המגזרים השונים: פוליטיקה סקטוריאלית, שלא פוסחת לדאבוננו על אף שבט פוליטיקה שניזונה ומתפרנסת מקיצונות והקצנה, ומשמשת תמריץ להעמקת השבטיות; מערכת ציבורית שטרם הפנימה ולמדה את השינויים שעוברת החברה הישראלית, את האתגרים המגזריים השונים, ושטרם עברה בעצמה תהליך של גיוון; ולצד אלה, מערכת חברתית שלמה, שמושתתת על הפיצול בין המגזרים: בערים, בתקשורת, בכלכלה, ומעל לכל, בחינוך. במערכת מפוצלת כל כך גם כוחות השוק לא יצליחו ליצור אינטרסים משותפים.

יצירת ישראליות משותפת ותקווה ישראלית משותפת היא תהליך אדיר, שיארך שנות דור. מה שבטוח הוא שלא נוכל להגיע לשם ללא התמודדות מערכתית עמוקה וללא שינויים מוסדיים, שעל חלקם אבקש להצביע היום. במלאת השנה השנייה לכהונתי אני רוצה להצביע, בזהירות המתבקשת, על ארבעה מנועים של שינוי, על ארבע מערכות חיוניות ליצירת שותפות שבכוחן לסלול את דרכנו על ציר של זמן לתקווה ישראלית:

המערכת הראשונה היא מערכת השירות הציבורי ובפרט משרדי הממשלה. זו המערכת שבכוחה ובתפקידה להבטיח שוויון מהותי בין אזרחי ישראל מכלל המגזרים, ולהגביר את האמון שלהם במוסדות המדינה. זו המערכת שמהווה את הביטוי המעשי לשותפות של כולנו בבניין החברה והמדינה, שמבטאת את האחריות המשותפת שלנו לגורלה ועתידה. המערכת הציבורית בישראל תשמש מנוע שינוי אמיתי רק אם תחתור בצורה בלתי מתפשרת לייצוג הולם של הציבור אותו היא משרתת, ובפרט חרדים וערבים, וזאת מתוך הבנה שהרכב לא מגוון מסוכן והרסני לאמון הציבור במערכת, ופוגע אנושות כבר היום, בסיכוי שלה לתת מענה רלוונטי לקהל לקוחותיה המגוון. היא תשמש מנוע שינוי אמיתי רק אם תהפוך את השוויון בהקצאה, בכל תחומי החיים, לדגל ולסימן ההיכר שלה, היא תוכל לשמש מנוע שינוי אמיתי ואפקטיבי רק כאשר תלמד להתאים את האסטרטגיה ואת כל כלי המדיניות שברשותה, לצרכים ולמאפיינים הייחודיים של כל קבוצה.

המערכת השנייה כוללת בתוכה את האקדמיה ואת שוק העבודה. אם בעבר היה צה"ל מקום המפגש המרכזי של החברה הישראלית, הרי שבסדר הישראלי החדש, אם נרצה או לא, הפכו האקדמיה ושוק העבודה למקום הראשון שבו פוגשת החברה הישראלית את עצמה. האקדמיה ושוק העבודה הם השער להגשמת החלום הישראלי; הם כרטיס הכניסה של כולנו למוקדי ההשפעה במשק, בהם נוצר לראשונה מרחב משותף ליצירת שפה ומטרות משותפות, שם מתעצבים תחושת השייכות והמעמד החברתי. שם, העושר הרעיוני שבמגוון האנושי אינו איום, אלא יתרון תחרותי. האקדמיה ושוק העבודה הישראלי ישמשו מנוע שינוי אמיתי רק כאשר מוסדות אקדמיים ומעסיקים יראו בהנגשת החלום הישראלי לצעיר מאופקים, לצעירה מבני ברק, לצעיר מג'ת ולצעירה מבנימין, שליחות לאומית ואינטרס מקצועי ועסקי ראשון במעלה. נכונות לפתוח את שערי מועדון החברים לא תספיק. האקדמיה ושוק העבודה מותאמים היום בעיקר לשני שבטים, אבל יש שניים נוספים, החרדים והערבים, שנשארו מאחור. האקדמיה ושוק העבודה עדיין לא דוברים את שפתם, ולא מכירים ביתרונם וביכולותיהם. השינוי יגיע רק בהינתן מאמץ פרו אקטיבי לשילוב ולגיוון, רק כאשר נהיה מחויבים כולנו ליצירת אליטה מגוונת ולכל אורך ההירארכיה המקצועית. ובל נשלה את עצמנו: לעולם חילופי אליטות כרוכים במחיר, כי מטבעה של אליטה שהיא רוצה להנציח את מקומה. השינוי יגיע רק כאשר הסביבה המקצועית תגלה רגישות וערנות לכל המגזרים הפועלים בה, ותכיר באחריות המוטלת עליה ליצירת מפגש חיובי ומשמעותי בין הבאים בשעריה. שינוי זה של המרחב האקדמי ושל שוק העבודה איננו רק צו מוסרי כלפי צעירי הארץ הזאת ודמותנו כחברה, אלא הוא גם כורח כלכלי. מיצוי כוח האדם והכישרון הישראליים, בפרט מהמגזר החרדי והערבי, הוא מנוע הצמיחה המשמעותי ביותר העומד לרשותנו, והמפריד בינינו לבין מסלול של התרסקות כלכלית ידועה מראש.

המערכת השלישית עליה אבקש להצביע היא מערכת שעדיין נמצאת בחיתוליה, ועם זאת יכולה לשמש כמפתח משמעותי לשינוי, וזוהי השותפות האזורית בין רשויות מקומיות ממגזרים שונים. מה שנראה ברמה הפוליטית לאומית כקונפליקט בלתי פתיר, כמשחק סכום אפס בין חילונים, דתיים וחרדים, בין ערבים ויהודים, על תקציבים ומשאבים, על שליטה וצביון, יכול להפוך ברמה האזורית להזדמנות: הזדמנות למפגש אינטרסים ורצונות, הזדמנות לשיתוף פעולה. פיתוח אזורי, פיתוח תשתיות ושירותי בריאות, עליה באיכות החיים- כל אלה הופכים אפשריים יותר כאשר עובדים יחד, כאשר ממנפים את היתרון לגודל. כאשר איכות החיים של השכנים שלי גבוהה יותר, הביטחון האישי של הקהילה שלי גבוה יותר. הצורך בשיתוף פעולה עולה ככל שהתלות ההדדית גבוהה יותר. השותפות האזורית בין ראשי רשויות ומועצות ממגזרים שונים היא מפתח חיוני לעיצוב מנהיגות ותרבות פוליטית חדשה, מודעת ורגישה למאפיינים ולצרכים של מגזרים שונים; היא מפתח להפחתת הניכור והעוינות בין התושבים מהמגזרים השונים, ולביסוס האמון והקשר ביניהם. השותפות האזורית תשמש מנוע שינוי אמיתי רק אם תימשך ותתרחב מגמת מיסוד שיתוף הפעולה האזורי בין רשויות מקומיות וזאת על בסיס האשכולות האזוריים, בתהליך המבורך שצובר תאוצה בשנים האחרונות. היא תשמש מנוע שינוי אמיתי רק אם היא תגובה בכלים ובמשאבים הנחוצים, רק אם תדע למנף את התשתית המשותפת לטובת מפגש והיכרות בין המגזרים השונים באזור בכל תחומי החיים, רק אם תהפוך את החתירה לטוב המשותף לדגל שהיא נושאת בגאון.

המערכת הרביעית והאחרונה, הברורה והמאתגרת כל כך, היא מערכת החינוך. אותה מערכת שבה מתעצבות התודעה ותפיסת העולם של ילדינו, אותה מערכת שבה טמונים המפתחות לעתידנו. אמת שהשתרשה זה מכבר ושלא מרבים להרהר אחריה, היא שמערכת החינוך בישראל מפוצלת בפועל לארבע מערכות, המחנכות את ילדינו לתפיסות שונות, ולעיתים סותרות, בנוגע לערכי היסוד ואופייה הרצוי של מדינת ישראל. לאחדים הפיצול הזה הוא מצב מצוי, לאחרים הוא מצב רצוי. כולם יסכימו שהמציאות הזאת לא צפויה להשתנות בקרוב, ורובנו נסכים, שאסור לנו להתעלם מההשלכות של המציאות החינוכית הזאת. לכן, בצד ההפרדה אנחנו מוכרחים לשאול את עצמנו היום: אילו כלים ומיומנויות הילדים שלנו מוכרחים לקבל ממערכת החינוך כדי שהם יגדלו להיות אזרחים שמבינים את החברה שבה הם חיים ויודעים לתפקד בתוכה? מה אנחנו צריכים לתת לילדים שלנו כדי להקטין את הניכור, את העוינות, וכן, גם את השנאה ביניהם? מה אנחנו צריכים לתת להם היום כדי שמחר הם יוכלו לשתף פעולה אלה עם אלה? להבטיח כלכלה ישראלית משגשגת? להבטיח את בטחונה ועתידה של מדינת ישראל? עלינו לזכור, שבסדר הישראלי החדש החינוך לשותפות, להבנה ולהיכרות, כבר איננו מותרות או פעילות אקזוטית להכרת האחר, כי אם צורך חיוני וקיומי. איננו יכולים להמשיך ולהנציח את הקיים, לגדל את ילדינו בחשכת הבורות ההדדית, החשדנות והניכור, ילדים שאינם דוברים עברית וערבית ואינם יכולים לשוחח ולהבין אלה את אלה.

האמת היא, שאני חושש שלאור האתגר והמורכבות וויתרנו לאורך השנים על החינוך לשותפות- אסור לנו לוותר עליו. החינוך לשותפות יכול ומוכרח להיות מנוע שינוי אמיתי ועמוק גם בתוך מערכת חינוך מפוצלת, שמתפקידה ומחובתה לשמור באדיקות על ציפור הנפש והזהות הייחודית של כל מגזר. מערכת החינוך תוכל לעשות זאת ולשמש מנוע שינוי אמיתי רק אם לצד טיפוח זהות חיובית, חיונית ועמוקה של כל מגזר, היא תחתור להקניית ליבת ידע על האנשים והקבוצות שחיים כאן; להקניית מיומנות של דיון והכלה של תפיסות עולם שונות ומנוגדות; תקנה לילדינו את השפות המדוברות כאן. היא תוכל לשמש מנוע שינוי משמעותי רק אם תקצה את המשאבים ותטמיע את השינויים המערכתיים והארגוניים הנחוצים ליצירת הגשרים והקשרים בין המערכות השונות היכן שניתן, כל מגזר על פי דרכו. בהכשרות המנהלים והמורים, בין הצוותים החינוכיים ובין התלמידים. אני רוצה לפנות לשר החינוך, נפתלי בנט, ולברך אותו על נכונותו להישיר מבט לסוגיה בוערת זו. בידיך מופקדת המערכת החיונית ביותר לשינוי, יש בידיך הזדמנות היסטורית- אל תחמיץ אותה.

מכובדיי, ארבע המערכות שמניתי יוכלו לשמש מנוע שינוי משמעותי רק בהינתן מחויבות ומאמץ עקביים של מוביליהן, ורק בהינתן נכונות אמתית של כולנו, מקרב כל המגזרים לשאת באחריות משותפת. אל לנו לפחד מהשינוי הזה. לאורך זמן, כולנו נהנה מפירותיו. ככל שנצליח, השינויים הללו יהוו תעודת כבוד לחברה אמיצה וחסונה הבשלה להישיר מבט לדמותה ועתידה. לחברה המשמשת מודל ומופת לרבות אחרות; למדינה יהודית ודמוקרטית, דמוקרטית ויהודית- בדיבור אחד.

תקווה ישראלית משותפת איננה יכולה להיות נקודת הפתיחה של המסע הארוך שבפנינו, אבל היא צריכה להיות המתנה והירושה שלנו לדורות הבאים. בשנה וחצי האחרונות עמל בית הנשיא על יצירת התשתית לתקווה ישראלית, על יצירת מעגל שותפים ושיתופי פעולה נרחבים עם המערכות ובתחומים שמניתי, במטרה לסייע בקידום השינוי המיוחל. בשנים הקרובות נכון בית הנשיא, להרחיב ולהעמיק את הפעילות במסגרת תקווה ישראלית, ואם פעילות זאת תמוסד במסגרת ארגונית ייעודית שתפעל אל מול המערכות הללו ליצירת תכנית פעולה, להגדרת יעדים ולמעקב אחר יישומם, בית הנשיא יהיה חייל במערכה זאת. תרומתו של הבית הזה ליצירת השינוי צנועה - אבל אני מאמין שזה תפקידו וזה ייעודו. אני קורא היום, שוב, לכולכם. הצטרפו אלינו לאתגר. רק כך, יחד ובשותפות, נוכל לחדש תקווה ישראלית.

# data[].attributes.attachment_link.title
דברי נשיא המדינה בכנס הרצליה בבית הנשיא

# data[].attributes.attachment_link.description
מכובדי. החברה הישראלית משנה את פניה. כך פתחתי את דבריי בנאום שנשאתי לרגל שנה לכהונתי. כשמאחורי השקף הזה, ביקשתי אז להציב ראי בפני החברה הישראלית ולהצביע על רעידת האדמה התרבותית והדמוגרפית שעוברת החברה הישראלית בעשורים האחרונים.

# data[].attributes.headline
מפת הבעלויות בתקשורת הישראלית

# data[].attributes.subject
מפת הבעלויות בתקשורת הישראלית

# data[].attributes.body
לחצו כאן כדי לפתוח קישור

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
העין השביעית

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מפת הבעלויות בתקשורת הישראלית היא פרויקט מתמשך של "העין השביעית" שמטרתו להציג, לבאר ולעקוב אחר זהותם של בעלי ההון, הקבוצות העסקיות ושאר הגורמים השולטים בגופי ואמצעי תקשורת בישראל. התרשים מאפשר למעיינים בו לא רק לאתר את זהותם של האישים והגופים השולטים בחברות המדיה, אלא גם להציג את אחזקותיהם מחוץ לתחום התקשורת - ובכך לקבל גם מושג כלשהו על רשת האינטרסים שמכורחה פועלים הם והכפופים להם, על רמת הריכוזיות במשק הישראלי ועל הבעלויות הצולבות בו.

גרסתה הראשונה של מפת הבעלויות של "העין השביעית" ראתה אור בשלהי 2006, אז הופיעה ככפולת עמודים בגליון 65 של כתב-העת במתכונתו המודפסת. גרסתה השנייה התפרסמה בראשית 2013, עם השקתו של אתר "העין השביעית" במתכונתו המחודשת. הגרסה השלישית של מפת הבעלויות התפרסמה בשלהי 2014, על רקע שיח ער בנוגע לחלוקה מחדש של שוק הטלוויזיה המסחרית.

הגרסה הרביעית התפרסמה במרץ 2016, עת שוק התקשורת נדמה שביר וארעי מתמיד. הגרסה החמישית ראתה אור בקיץ 2018, אחרי שהחקירות שהובילו ל משפט המו"לים חשפו מסכת עמוקה של שחיתות בשתי קבוצות תקשורת מהגדולות בישראל. הגרסה השישית רואה אור לקראת סוף קיץ 2021.

המפה המוגשת כאן אינה מסמך מושלם; נעדרים ממנה לפי שעה רוב גופי הפרסום וחלק ניכר מחברות ההפקה, כמו גם רוב שחקניו של ענף יחסי-הציבור. אחזקותיהם הלא-תקשורתיות של כמה מהאישים והגופים המרכזיים המופיעים במפה מופיעות גם הן בצמצום.

מטעמי קריאוּת, המפה מוגשת כאן לאחר שעברה פישוט - לעתים קרובות, בעליה של חברה שולטים בה באמצעות גוף ביניים, חברת אחזקות, ולעתים קרובות באמצעות רשת של חברות מסוג זה. מפה שתתיימר לציין את קיומן של כל חברות האחזקה הפועלות בשוק התקשורת סופה שתיראה כסבך עצום של גופים שלרובם משמעות ביורוקרטית בלבד; מפה כזו סופה שתסתיר יותר מאשר תחשוף. מאותה סיבה הוחלט לוותר על אזכורם של כמה מהשותפים הזוטרים בחברות המופיעות במפה.

תחקיר והפקה: איתמר ב"ז. תחקיר נוסף: גיא זומר ויוליה דרעי. עיצוב: סטודיו הראל ומעין. מפת הבעלויות בתקשורת הישראלית היא פרויקט מתמשך של "העין השביעית", המתעדכן אחת לתקופה בהתאם לשינויים בענף. מערכת "העין השביעית" מזמינה את גולשי האתר להציע תוספות, תיקונים ועדכונים.
The Map of Media Ownership in Israel: view the 2016 English version

# data[].attributes.attachment_link.title
מפת הבעלויות בתקשורת הישראלית

# data[].attributes.attachment_link.description
מפת הבעלויות בתקשורת הישראלית היא פרויקט מתמשך של "העין השביעית" שמטרתו להציג, לבאר ולעקוב אחר זהותם של בעלי ההון, הקבוצות העסקיות ושאר הגורמים השולטים בגופי ואמצעי תקשורת בישראל.

# data[].attributes.headline
פודקאסט - 'הרצל אמר' - הנאום המופלא בקונגרס הציוני הראשון

# data[].attributes.subject
פודקאסט - 'הרצל אמר' - הנאום המופלא בקונגרס הציוני הראשון

# data[].attributes.body
https://open.spotify.com/episode/1DQTsfPMkR5MrKQlu1wb84?si=iAvLjQ8yQOKuXD8GYhuugA&nd=1

# data[].attributes.attachment_link.title
הרצל אמר: הנאום המופלא בקונגרס הציוני הראשון

# data[].attributes.attachment_link.description
מציינים 125 שנים לקונגרס הציוני הראשון דרך מבט בנאום הפתיחה של בנימין זאב הרצל: על הקונגרס כמחזה אמנותי ועל האנטישמיות כתזכורת לגורל היהודי, על התנגדותם של יהודי מינכן לקונגרס והציונות כשיבה אל זהות שאינה בעין האחר, על ציון כתשובה הניצחת לעיסוק האירופי ב-”שאלת היהודים”, על עזרה עצמית יהודית כעזרה הי…

# data[].attributes.headline
יום הזיכרון - מדרשה חסידית, הרב בומבר

# data[].attributes.subject
יום הזיכרון - מדרשה חסידית, הרב בומבר

# data[].attributes.attachment_link.title
מכינת אשר רוח בו , ערוץ 12, כתבתה של יעל אודם, 2023