# data[].attributes.body
Nakon što je Napoleon Bonaparte sam sebe okrunio za francuskog cara 1804. godine, Veliku Britaniju je smatrao najopasnijim suparnikom. Napoleon je dugo planirao pohod na nju kako bi ju osvojio i htio je osigurati kontrolu nad La Mancheom gdje se bitka i odigrala. 21. listopada 1805. godine Horatio Nelson odlučio je da engleska mornarica napadne francusku mornaricu. Tako je došlo do velike pomorske Bitke kod rta Trafalgara. Engleski admiral je sa svojih 27 brodova prvi napao Napoleona i uništio francusku i španjolsku flotu od 33 broda. Horatia Nelsona je na kraju bitke upucao vojnik s francuskog broda. Bitka kod Trafalgara postala je simbol britanske pomorske moći, a Nelson je postao nacionalni heroj. Zaključak Bitke kod Trafalgara je da je francuska mornarica moćnija na kopnu nego na moru.

# data[].attributes.body
Francuzi su bili nezadovoljni i Napoleon se vratio s otoka Elbe u ožujku 1815. godine. Preuzeo je vlast u Francuskoj tijekom razdoblja poznatog kao "Sto dana". Kada je ta vijest došla u Francusku, svi ljudi su bili sretni zbog njegovog povratka, dok su u Beču znali da će opet biti rata. Velike europske sile (Britanija, Pruska, Austrija i Rusija) su odlučile ponovno se ujediniti i poraziti Napoleona u Bitci kod Waterlooa iste te godine. Napoleon je htio napasti savezničke snage prije nego što one napadnu njega. Pruski pritisak i saveznički protunapad natjerali su francusku vojsku na povlačenje što je značio poraz za Napoleona. Bio je protjeran na otok Svetu Helenu u Atlanskom oceanu. Suparničke države odlučile su Napoleona protjerati dalje od domovine kako se ne bi vratio. Kada je bio na otoku, odlučili su da će prema njemu postupati s više blagosti jer tu nitko nije znao za njega. Postoji legenda kako su ga na tom otoku trovali. Europa je ušla u razdoblje relativnog mira uz pomoć Bečkog kongresa. Bečki kongres sazvan je 1814. godine. Njegova glavna zadaća bila je osigurati dulji period mira u Europi.

# data[].attributes.body
Bitka kod Leipziga zove se i Bitka naroda. Ova je bitka najveća u Napoleonovim ratovima jer su sudjelovale vojske čak deset naroda. Na jednoj strani bile su Napoleonove vojske koje su uključivale Francusku, Poljsku i Italiju. Na drugoj strani bile su Rusija, Pruska, Austrija, Švedska i manje njemačke države. Sudjelovalo je tako puno zemalja zbog Napoleonovog poraza u Rusiji. Europski vladari su obnovili protufrancuski savez kako bi zaustavili francusku vojsku. Bitka se odvijala od 16. do 19. listopada 1813. godine. Sudjelovalo je preko 600 000 vojnika iz više od deset različitih nacija. Mnogi narodi koji su bili pod Napoleonovom kontrolom borili su se kako bi se oslobodili. Ukupno s više od 90.000 poginulih i ranjenih bitka je bila jedna od najkrvavijih u povijesti. Nakon bitke saveznici su nastavili pritisak na Napoleona i do 1814. godine zauzeli Pariz. Napoleonova vojska bila je poražena i morao se odreći vlasti u korist Luja XVIII. (brat kralj Luja XVI.). Nakon toga Napoleon je protjeran na otok Elbu.

# data[].attributes.body
Napoleon je svog najvećeg protivnika, Englesku, pokušao slomiti kontinentalnom blokadom. Time je želio svim europskim zemljama pod svojim nadzorom zabraniti trgovinu s Velikom Britanijom. Rusija nije poštovala kontinentalnu blokadu, što je Napoleon smatrao prijetnjom. Odlučio je napasti Rusiju 24. lipnja 1812. godine s više od 600 000 vojnika. Napoleon je s vojskom prešao rijeku Neman i krenulo u Rusiju. Kako su putovali, bilo je sve manje vojnika zbog bolesti, pljačkanja i osiguravanja veze s pozadinom.

Bitka kod Borodina zbila se 7. rujna 1812. godine. Taj sukob tijekom Napoleonovog pohoda na Rusiju poznat je kao jedna od najkrvavijih bitaka u povijesti. Bitka se vodila između Napoleonove Velike armije koja je brojila 130 000 vojnika i ruske vojske koju je vodio Mihailo Kutuzov (oko 120 000 vojnika). Rusi su se okupili kod sela Borodina kako bi zaštitili Moskvu. Napoleon je odlučio napasti prvi kako bi probili rusku obranu. Francuzi su napali Raevskijevu redutu (rusku obrambenu utvrdu). Nakon borbe Francuzi su je osvojili.

Rusi su u povlačenju spalili Moskvu, uništili sve zalihe hrane kako bi iscrpili neprijatelje. Napoleon je ušao u Moskvu i kada je vidio kakvu su je Rusi ostavili, zaprepastio se. Sve je bilo spaljeno i pusto. Napoleon je ostao još mjesec dana u Moskvi i onda odličio povući svoju bolesnu i izgladnjelu vojsku. Početkom studenoga počeo je padati snijeg i zavladala je ruska zima. Napoleonovi vojnici nisu bili spremni na hladnoću i jako ih je puno umrlo. Na kraju se vratilo oko 100 000 Napoleonovih vojnika i taj je događaj bio početak Napoleonovog konačnog sloma. Napoleonov pohod na Rusiju ostao je simbol velikog neuspjeha, a ruski otpor postao je izvor nacionalnog ponosa.

# data[].attributes.body
Bitka kod Wagrama (5. - 6. srpnja 1809. godine) bila je bitka u Napoleonovom ratu protiv Austrije, a vođena je na ravnicama kod mjesta Wagram, sjeveroistočno od Beča. Austrija je bila nezadovoljna Napoleonovim zahtjevima i odlučila je započeti bitku 1809. godine. Francuza je bilo 170 000, uključujući Poljake, Talijane i vojnike iz Rajnskog saveza, a Austijanaca je bilo oko 140 000. Napoleon je prvi napao, ali se Austijanci nisu predali. Bitka je bila krvava i puno je vojnika umrlo. Austrijnci su izgubili oko 40 000 vojnika i bili su prisiljeni na povlačenje. Napoleon je izgubio 34 000 vojnika. Francuzi su pobijedili, a nakon bitke Napoleon je nametnuo Austriji Schönbrunnski mir u listopadu 1809. g. Austrija je izgubila teritorije (velik dio Poljske, Tirol, područje Salzburga) i utjecaj, a Napoleon je Francuskom Carstvu priključio Ilirske provincija. Bitka kod Wagrama učvrstila je Napoleonovu kontrolu nad srednjom Europom. Francuzi su imali težak trošak pobjede i iscrpljenost vojskešto je nagovijestilo buduće slabosti Napoleona.

# data[].attributes.body
Bitka kod Austerlitz poznata je i kao Bitka triju careva. Bitka je bila 2. prosinca 1805. u blizini mjesta Austerlitz (današnji Slavkov u Češkoj). Smatra se jednom od najvećih Napoleonovih pobjeda. Francuska vojska porazila je udružene snage Rusije i Austrije. Ruski car Aleksandar I. i austijski car Franz II. predvodili su vojsku od 85 000 vojnika, dok je Napoleon došao sa 68 000 vojnika. Napoleon je namjerno odlučio oslabiti jedan dio svoje vojske kako bi se povukao i naveo neprijatelje u zamku. Rusi i Austijanci su povjerovali i krenuli u napad. Dok su oni napadali, Napoleon je koncentrirao svoju vojsku na središnji dio bojišta. U jednom trenutu su Francuzi izveli protunapad i uništili suparnike. Ruska i austrijska vojska bile su prisiljene na panično povlačenje, a mnogi su njihovi vojnici potonuli u zaleđenom jezeru tijekom bijega. Suparničke snage su izgubile 36 000 vojnika, a Napoleon 9 000. Austrija je bila prisiljena potpisati Požunski mir 26. prosinca 1805. kojim se povlukla iz rata i izgubila teritorije. Bitka kod Austerlitza bila je simbol vrhunca Napoleonove moći. Napoleon je omogućio stvaranje Rajnskog saveza kojim je preoblikovao kartu Europe.