# data[].attributes.headline
Uddyb John Bowlbys teori og relevante teoretiske begreber (gruppe 1)

# data[].attributes.subject
Uddyb John Bowlbys teori og relevante teoretiske begreber (gruppe 1)

# data[].attributes.body
Begrebet sikker base og de indre arbejdsmodeller. I Bowlbys teori beskrives evnen og behovet for tilknytning som noget medfødt. Det er altså ifølge Bowlby ikke muligt for os at blive sunde og velfungerende mennesker, hvis vi ikke som børn oplever at knytte os til andre mennesker. Bowlby mener at kvaliteten af kontakten som barnet har, til de nære omsorgspersoner i de første leveår, har afgørende betydning for barnets selvbillede. Bowlby fokuserede især på moderskabets rolle i tidlig tilknytning. Han mente, at børn har en biologisk forudbestemt forventning om at blive plejet og beskyttet af deres mødre, og at dette forhold danner grundlaget for senere relationer.

Den sikre base udvikles ved at de nære omsorgspersoner, udviser nærhed, omsorg og beskyttelse flere gange. Barnet har nogle basale behov, det er sultent, skal skiftes, har brug nærhed og viser det ved at være ked af det, græde, er opkørt. Hvis cirklen i behovsmodellen konsekvent ikke bliver mødt, udvikler barnet tilknytningsproblemer. (Se billed)

Bowlby beskrev også, hvordan børn kan reagere på separation fra deres primære omsorgspersoner med angst og stress. Han mente, at dette var en naturlig reaktion på tabet af en vigtig kilde til støtte og beskyttelse.

I samarbejde med andre forskere, blandt andet Mary Ainsworth, har han fokuseret på hvad der skaber henholdsvis tryg og utryg tilknytning hos barnet, samt hvilke konsekvenser denne utrygge tilknytning, kan have for barnets psykiske udvikling. Herunder de forskellige tilknytnings mønstre, den trygge tilknytning, den ængstlige/ambivalente tilknytning, ængstelig/afvisende tilknytning og utryg/desorganiseret tilknytning.

Bowlby introducerede også begrebet "Internal Working Models" (de indre arbejdsmodeller), som refererer til de mentale repræsentationer af relationer, som en person udvikler gennem tidlige erfaringer. Disse modeller kan påvirke senere relationer og kan være svære at ændre.

Endelig argumenterede Bowlby for, at børn har brug for kontinuerlig omsorg og stabilitet i deres relationer for at udvikle sig sundt. Han mente, at hyppige skift i omsorgspersoner kunne føre til angst og usikkerhed.

# data[].attributes.headline
Beskriv Harry Harlow og Winniecot (Line)

# data[].attributes.subject
Beskriv Harry Harlow og Winniecot (Line)

# data[].attributes.body
Det er først i den moderne psykologi i 1960’erne, at vi anskuer omsorg og forældrekærlighed som en afgørende faktor for børns udvikling. Det skete selvfølgelig med stor modstand fra tidens akademikere og eksperter i børneopdragelse.

Harry Harlow
Psykolog Harry Harlow havde i 1950’erne sit laboratorium – og da han læste Bowlbys teori, besluttede han sig for at undersøge tilknytningens mekanik i praksis. Med sine abeunger kunne han anstille den slags forsøg, da man i tidens ånd tænkte, at man ikke kunne udsætte spædbørn for forsøg i den kaliber, men aber var naturligvis okay.
I årene mellem 1953-1957 lavede Harlow en lang række eksperimenter med abeunger, som blev fjernet fra deres mødre og ”opdraget” af forskellige ikke levende surrogatmødre (tænk tilbage på filmen eller se klippet på youtube, ved at skrive ´Harry Harlow, abeforsøge’).
Hver af de nyfødte abeunger kom i bur med to ´mødre´. Henholdsvis en ståltrådsfigur med en påmonteret sutteflaske og en tilsvarende konstruktion uden sutteflaske, men omvundet med blødt stof.
Ungerne valgte uden undtagelse at klynge sig til den bløde surrogatmor og gik kun til stålkonstruktionen, når de var nødt til at tage føde til sig.
Forskerne varierede deres opstilling på forskellige måder og gjorde f.eks den bløde surrogatmor bevægelig eller lod den udsende støj, ligesom de testede, hvordan de moderløse unger forholdt sig til diverse udfordringer sammenlignet med unger, der var opvokset med en abemor.

Følgerne af at vokse op uden en levende mor, der kunne reagere på dem, var gennemgribende! De små aber tog voldsomt psykologisk skade – og selvom de senere blev flyttet til bure med andre aber, udviklede de aldrig normal social adfærd, men virkede som voksne frygtsomme der ikke kunne interagere med andre dyr. Selv deres parringsadfærd var forstyrret, og selv når det lykkede, og hunnerne fik unger, tog de sig dårligt at dem. Ignorerede dem eller mishandlede dem.

Dermed blev det slået fast, at den primære tilknytning mellem barn og omsorgsperson ikke bygger på, at barnet udelukkende får mad, men på en tryghedsgivende kropslig kontakt. Ydermere var det klart, at der skulle en nærende følelsesmæssig udveksling til for at udvikle normal social adfærd.

Der ligger altså noget i vores helt tidlige tilknytning, som trækker et sneglespor hele vejen op igennem vores liv, og som præger forholdet til os selv og til andre mennesker.
Vi kan se det som fundamentet i et hus, det møndter vi helt tidligt etablerer til vores forældre, kommet til at danne en indre og ubevist arbejdsmodel for, hvordan vi senere i livet gebærder os i relationer – også kærlighedsrelationer.

Winniecot
At være en god nok m​or​ (og far)

At være en god nok mor (Winnicott, 1996) referer til den almindeligt hengivne mors omsorg og væren om sit barn og tydeliggør, at det ikke handler om at være korrekt eller perfekt.

At udholde det ikke-perfekte er vigtigt i forhold til forældrenes evne og vilje til at reparere på samspil, der er mislykkedes eller gået lidt skævt. Det er uundgåeligt, at dette sker. At barnet føler sig tryg, handler ikke kun om at blive ”læst” rigtigt men i lige så høj grad om, at det mærker forældrenes bestræbelse på at komme det i møde; dvs. det er en bevægelse. Centralt står, at mor og far gerne vil hjælpe, trøste, osv., uanset om de helt forstår, hvad det er barnet ønsker, er frustreret over osv.

# data[].attributes.headline
Uddyb Daniel Sterns teori og relevante teoretiske begreber (Gruppe 3)

# data[].attributes.subject
Uddyb Daniel Sterns teori og relevante teoretiske begreber (Gruppe 3)

# data[].attributes.body
Daniel Sterns teori i grove træk

Daniel Stern er psykoanalytiker og professor i psykiatri og psykologi. Med sine teorier om relations domæner og barnets selvfornemmelser ændrede han måden at forstå det lille barn. Før Daniel Stern teorier blev præsenteret og accepteret og accepteret om gyldige, blev barnet betragtet som passiv modtager af omsorg. Daniel Stern påvirkede altså radikalt forståelsen af barnet på en sådan måde at det i dag betragtes som et kompetent og kommunikerende lille menneske, som selv aktivt deltagende i opnåelsen af omsorg.

RIG
Hvert sammenspil som barnet har i vuggestuen, bliver til det som Stern kalder RIG ( Repræsentation af interaktioner, der bliver generaliseret) Sammenspillet kan forklares med metaforen " mange bække små gør en stor å.

Sam spil er de forskellige relationer et barn har, der kan styrke og videreføre tryg tilknytning. Det er derfor vigtigt at den voksne er bevist om hvilke elementer i samspil der medfører afstemning med barnet. Afstemning ville sige, at man gengælder den følelse som barnet udtrykker. På samme måde ville barnet gengælde omsorgspersonen følelser.

Affektiv afstemning

Affektiv afstemning indebærer, at omsorgspersonen gennem kropssprog, mimik og tonefald viser barnet, at man har forstået dets følelser. Herved udviser omsorgspersonen, empatisk lydhørhed. Igen er det centralt, at omsorgspersonen kan aflæse og tilpasse sin kommunikation efter barnet. Denne tilpasning går dog begge veje, idet barnet nu selv har en langt mere udviklet fornemmelse for omsorgspersonens følelsesmæssige tilstand. Denne evne til af aflæse omsorgspersonens sindstilstand, gør barnet i stand til at dele vi-oplevelser. (både følelser og konkrete oplevelser) 2-8 mdr. Vuggestuebarnet kan, via samspil med dig, lære at regulere sine egne følelser op og ned.

De fem forskellige domæner af selvet:

·   Det gryende selv (0-2mdr.)

I fasen det gryende selv er barnet begyndt at udvikle sine selvfornemmelser og derved et egentligt selv/identitet. Kaldes også for “følelsernes verden” fordi barnet i denne periode opfatter verden gennem de følelser, barnet mærker

·  Kerneselvet (2-8 mdr.)

I fasen “kerneselvet” begynder barnet at indgå i et mere bevidst og aktivt samspil med andre. Her er mimik særligt vigtigt, når barnet og omsorgspersonen kommunikerer via ansigtsudtryk. Når fx omsorgspersonen smiler til barnet, gengælder barnet dette ved selv at smile tilbage. Det centrale er, at omsorgspersonen er opmærksom på barnets kommunikation, og afstemmer sin egen kommunikation med barnet.

·  Det intersubjektive selv (9-15 mdr.)

Det intersubjektive selv: i denne periode udvikler barnet for alvor sin forståelse for sine egne og andres følelser - og at man kan dele oplevelser og følelser. At noget er intersubjektivt betoner netop det, der ligger mellem barnet og omsorgspersonen (det fælles tredje).

·   Det verbale selv (1½-3½ år)

I fasen det verbale selv bliver barnet i stand til at sætte ord på sine følelser, oplevelser, og intentioner. Når barnet får et begyndende sprog, skabes der nye muligheder for vi-oplevelser

·    Det narrative selv (3- år)

I dette domæne er barnets sproglige evner blevet udviklet. Barnet er i stand til at fortælle historier om, hvad der sker i barnets liv gennem narrativer. Barnets fortællinger om sig selv er med til at forme barnets identitet og selvopfattelse, og barnet får en fornemmelse for sin egen livshistorie.

# data[].attributes.headline
Beskriv Mary Ainsworths 4 forskellige tilknytningsmønstre (Gruppe 2)

# data[].attributes.subject
Beskriv Mary Ainsworths 4 forskellige tilknytningsmønstre (Gruppe 2)

# data[].attributes.body
Tryg/Sikker tilknytning: Når barnet føler sig elsket og beskyttet. Selvom omsorgspersonen er fraværende og barnet føler sig vred i det øjeblik, de er adskilt, ved det, at deres omsorgsperson snart vender tilbage.
Praktisk eksempel: Når barnet føler sig tryg og tilknyttet, aktiveres barnets udforskningssystem – barnet bliver nysgerrig og udforskende på omverdenen.

Usikker-afvigende tilknytning: Når et barn reagerer med mistillid ved adskillelse fra primære eller sekundær omsorgspersoner. Denne type tilknytning er resultatet af mangel på nærvær fra primære og sekundære omsorgspersoner. Børn med denne type tilknytning lærer, at deres "forældre" ikke altid vil være der, når de har brug for det.
Praktisk eksempel: Kan fremstå som om, at det næsten ikke har brug for den voksnes accept (kigger ikke tilbage efter den voksne),

Usikker-ambivalent/resistent tilknytning: Denne tilknytningstype udvikler sig, når den/de primære omsorgsperson/er ikke opfylder barnets helt basale behov (på en stabil måde). Disse børn udvikler en stor følelse af mistillid til omverdenen og lærer ikke at søge hjælp i fremtiden.
Praktisk eksempel: En Splittet indre arbejdsmodel (De har stærk trang til omsorg og nærhed, og på den anden side vækkes frygten for de voksnes reaktion). adskillelses angst.

Den desorganiseret tilknytning: Mønstret er egentligt ikke et “mønster,” fordi tilknytningsadfærden er uforudsigelig og kaotisk. Mønstret opstår, hvis et barn er blevet udsat for grov omsorgssvigt, overgreb osv., således at tilknytningssystemets forudsætning helt mangler – nemlig at mor og far grundlæggende passer på deres barn. Mange børn som bliver tvangsfjernet fra deres forældre, har dette mønster.
Praktisk eksempel: Barnet bevæger sig ikke i nogle form for stjerne(stjerneadfærd), hvis barnet inviteres til kontakt eller samspil, kan barnet hurtigt fare op i arousal og angribe eller opfører sig bizart.

# data[].attributes.headline
Uddyb Erik Eriksons teori og relevante teoretiske begreber (Gruppe 4)

# data[].attributes.subject
Uddyb Erik Eriksons teori og relevante teoretiske begreber (Gruppe 4)

# data[].attributes.body
0-1,5 år: Tillid eller mistillid. Her opbygger spædbarnet tillid eller mistillid alt efter om barnets behov bliver opfyldt eller ej.

Praktisk eksempel:                                                                                                                                                 Jeg har oplevet en dreng i min tidligere institution som opvokset med en mor der var manio depressiv, ikke havde overskud og hvor barnet var vant til at lægge på gulvet og "klare" sig selv og nærmest afskærmet fra omverdenen, Her var det tydeligt at mærke at han ikke havde tillid til omverdenen og at han ikke stolede på de voksne i institutionen blandt andet ved noget så simpelt som bleskift og det tog lang tid før at han ikke kiggede mistroisk på os når vi ville ham noget.

# data[].attributes.body
Driftighed eller mindreværd
driftighed vil sige at tro på sig selv og at man tager initiativ.
Ifølge Erikson har det betydning for barnets udvikling af driftighed hvordan det bliver mødt i sine præstationer. I jo højere grad at barnet bliver mødt positivt i sine præstationer jo mere vil barnet udvikle en tro på sig selv og en større driftighed. Dette er gældende i alle barnets relationer.
Praktisk eksempel:
En 10-11 årig dreng som har fået interesse for at køre på løbehjul, men som samtidig har en frygt for at køre på ramper. her tog vi drengen med i skaterpark og selvom det tog en 2-3 besøg , for at det lykkedes at tage initiativ til at køre, så lykkedes det, netop fordi at han havde voksne rundt om sig som troede på ham og som greb hans initiativ til løbehjulsverden.
Efterfølgende blev han så god så han tilmeldte sig konkurrencer og kørte forskellige steder rundt om i landet.