# data[].attributes.body
Mohamed Bouazizi, som var gadehandler, brændte sig selv i protest.

# data[].attributes.body
Det første frie valg var i oktober 2011, hvor de moderate islamister Ennahda satte sig på 89 ud af 217 pladser i parlamentet.
I december udpegede det nye parlament den tidligere menneskerettighedsaktivist Moncef  Marzouki som præsident.

# data[].attributes.body
Den 25. januar 2011 protesterede mange tusinde demonstranter mod Mubarak-styret i Egypten. I første omgang var protesterne rettet mod de nødlove, som Egypten var blevet regeret efter siden 1967 med et kort afbræk i 1980-81. Protesterne blev dog hurtigt rettet imod styret selv, dets leder, præsident Hosni Mubarak og hans parti, NDP. Den 11. februar 2011 valgte han endelig at gå af under massivt pres.

# data[].attributes.body
Hosni Mubarak trådte tilbage fra præsident posten

# data[].attributes.body
I Yemen kom der voldsomme protester mod deres præsident Ali Abdullah Saleh.

# data[].attributes.body
Yemens præsident går af på grund af den store modstand og alle protesterne. Han overdragede magten til Abdrabbuh Mansour Hadi.

# data[].attributes.body
Ved parlamentsvalget vandt det Muslimske Broderskabsparti "Freedom and Justice Party"

# data[].attributes.body
Houthi-bevægelsen tog ikke overdragelsen godt og det medførte at de lavede et statskup og det udløste en bogerkrig.